Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі\~ГУ ПФУ в Полтавській області) про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії. В позовній заяві посилалася на те, що\~01 вересня 2022 року Полтавським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 440/6365/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, яким позовні вимоги задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату гр. [PERSON] пенсії починаючи з 01.04.2019. Але [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] є дружиною [PERSON] та єдиним його спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину. Після смерті чоловіка, позивач звернулась до відповідача із запитом щодо можливості отримання неотриманих коштів на виконання рішення суду, однак відповідач їй ці кошти не виплатив. Згідно проведених відповідачем розрахунків сума невиплаченої пенсії на виконання рішення суду у справі №440/6365/22 становить 127803,92 грн. Тому позивач просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь [PERSON] недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , у розмірі 127803,92 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 969,00 грн Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави (а.с. 22). Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач ГУПФУ в Полтавській області надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,. та деяких інших осіб". На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 по справі № 440/6365/22 [PERSON] нараховано доплату за період з 01.04.2019 по 31.10.2022 у розмірі 127803,92 грн. Дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. 30.08.2024 року на адресу Управління надійшло звернення [PERSON] щодо виплати заборгованості на виконання рішення суду за померлого чоловіка. У відповідь на вказане звернення Управлінням повідомлено, що доплату пенсії, нараховану [PERSON] , можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України. Кошти, нараховані на виконання рішення суду, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішенням суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Також звернув увагу, що стаття 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду до складу недоотриманої пенсії. Тому, посилаючись на ці та інші обставини, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі (а.с.42-44). Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року задоволено клопотання представника позивача, адвоката Дзіся Андрія Романовича, про забезпечення його участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 40). Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі (а.с. 64). Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Дзіся А.Р. представляти її інтереси в суді. Представник позивача Дзісь А.Р. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Просив позовні вимоги задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Стельмах Н.О. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, в їх задоволенні просила відмовити. Посилалася на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №440/6365/22, що набрало законної сили, частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до ГУПФУ в Полтавській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] на підставі довідки [INFO] від 04.01.2022 №ФП64984/23. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, відображених у довідці [INFO] від 04.01.2022 №ФП64984/23, за вирахуванням фактично виплачених сум. Вказане рішення перебуває в загальному доступі, опубліковано у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тому приймається судом до уваги. На виконання рішення суду у справі №440/6365/22 від 01.09.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 04 жовтня 2022 року виконано розрахунок на доплату пенсії [PERSON] за період з квітня 2019 року по жовтень 2022 року включно. За результатами розрахунку визначено суму пенсії, що підлягала доплаті пенсіонеру, та складає 127803,92 грн (а.с. 47). Проте, за життя [PERSON] вказана доплата до пенсії виплачена не була. Як підтверджується довідкою, виданою приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. від 09 жовтня 2023 року, нотаріусом заведено спадкову справу 58/2023 після померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого є його дружина [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 09 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Запорожець О.О., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , з урахуванням 1/2 частки спадкового майна, від якого відмовився син спадкоємця [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових вкладів, пенсії з належними відсотками та нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні ТВБВ №10016/079 філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» (а.с.15). Таким чином судом встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] є позивач [PERSON] . На адвокатський запит представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30 серпня 2024 року щодо виплати заборгованості на виконання рішення суду [PERSON] за померлого чоловіка [PERSON] повідомило, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №440/6365/22 [PERSON] нараховано доплату за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі 127803,92 грн. (а.с. 12). Також відповідачем зазначено, що дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначену доплату пенсії, нараховану [PERSON] можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України. Кошти, нараховані на виконання рішення суду, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів державного бюджету України (а.с. 12-13). На час розгляду справи грошові кошти позивачу виплачені не були, що фактично визнають обидві сторони. Усі надані позивачем докази, свідчать про те, що вона на законних підставах набула право власності на грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії, що належали її померлому чоловікові, та частина яких увійшла до складу спадщини. Відповідач, відмовляючи у виплаті коштів, перешкоджає в реалізації її прав та інтересів регламентованих чинним законодавством. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована\~Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі\~Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії. Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду України та накопичувальної системи пенсійного страхування. Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону. Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності\~входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із положенням\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем [PERSON] , суд приходить до висновку, що вона успадкувала в тому числі і належні спадкоємцю суми пенсії у відповідності до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент його смерті. При цьому дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Як підтверджується нотаріусом позивачу свідоцтво про право на спадщину на донараховану суму пенсії не видавалося. Інші спадкоємці, крім позивача, які б прийняли спадщину, відсутні. Судом встановлено, що розмір недоотриманої пенсії померлого за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2022 року становить 127803,92 грн. (а.с.47). Суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень та норми, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. За таких обставин суд дійшов висновку, що до складу спадкової маси входить і сума недоотриманої спадкодавцем позивача суми пенсії в розмірі 127803,92 грн., яка не включена до свідоцтва про право на спадщину. Відтак, позивач має право на одержання вказаної суми, яка належала померлому, з відповідача. Відповідач у відзиві фактично не заперечує наявність заборгованості, однак зазначає що вона може бути отримана позивачем у разі заміни сторони виконавчого провадження згідно ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд відхиляє вказані доводи з наступних підстав. Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 22 січня 2025 року, ухваленій у справі №280/1079/21, згідно із частинами першою, четвертою\~статті 379 КАС України\~у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи. Спеціальним\~законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, є\~ Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~(далі - Закон №2262-XII). За змістом\~статті 61 Закону №2262-ХІІ\~суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом\~та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідно до пункту 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого\~постановою Правління пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1\~(далі - Порядок №3-1), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера. Слід зазначити, що зміст\~статті 61 Закону №2262-ХІІ\~узгоджується із положеннями\~ЦК України. Так, статями\~1216,\~1218 ЦК України\~установлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом\~або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. Наведене вище дає підстави для висновку, що\~Закон №2262-ХІІ\~визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом\~порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої\~статті 61 Закону №2262-ХІІ\~зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Таким чином, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці. У свою чергу відмова пенсійного органу у виплаті [PERSON] таких сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 травня 2023 року у справі №520/926/21, від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/16546/21, від 13 лютого 2024 року у справі №240/17105/21, від 15 лютого 2024 року у справі №420/25417/21, від 11 квітня 2024 року у справі №280/737/19, від 03 липня 2024 року у справі №420/8083/20, від 10 липня 2024 року у справі №420/10899/21, від 20 серпня 2024 року у справі №280/10447/21 та інших. З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання не може\~бути вирішене за правилами статей\~52,\~376 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони у виконавчому провадженні (виконавчому листі). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved