Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якою просить змінити, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2016 року, спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 09.11.2012 перебувала з відповідачем у шлюбі, який 10.12.2024 розірваний на підставі рішення суду. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 600,00 грн щомісячно. Крім сплати аліментів відповідач іншої матеріальної допомоги не надає, не бере участь у витратах, викликаних потребами дитини. Вона працює вчителем, однак її доходів не вистачає для забезпечення дитини відповідно до її віку та потреб. У зв`язку з цим вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. 1.2. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом надсилання на його адресу ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 0690285682785 органом поштового зв`язку з відміткою «вручено особисто», проте відзиву на позовну заяву не надав. 2. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.01.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони у справі проживали у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.12.2024. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державнимичи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальністьза забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку самев інтересах дитини. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні правата обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявністьу платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі\~статтею 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі\~зміни матеріального або сімейного стану,\~погіршення або поліпшення здоров`я\~когось із них та\~в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Ураховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може податидо суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження(частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріальногоабо сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із нихта в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способуїх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням судуу частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментіву певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13,і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20,від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження№ 61-16697св21, та інших. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладенів постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шостастатті 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). За змістом\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивномута безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні доказине мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатністьі взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З моменту ухвалення судом рішення від 12.04.2016 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 600,00 грн зросли потреби дитини відповідно до віку, забезпечення яких гарантуватиме повноцінний її розвиток. Догляд та утримання неповнолітньої [PERSON] , яка навчається в 4 класі Чорноославського ліцею, потребує належного, достанього матеріального забезпечення, а присуджений розмір аліментів згідно рішення Надвірнянського районного суду від 12.04.2016 року в сумі 600,00 гривень, враховуючи її вік та потреби, є явно недостатнім для забезпечення нормальних умов для її розвитку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» \~встановлено з 1 січня 2024 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років\~3196 гривень. Вказані обставини дають можливість дійти висновку, що розмір аліментів, який має сплачувати відповідач на утримання дочки може бути збільшений, в тому числі шляхом зміни способу його стягнення. 5. Висновки суду. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з твердої грошової суми на частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню 1 211,20 грн витрат по сплаті судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг). На підтвердження наданих адвокатом послуг та виконаних робіт представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 14.01.2025. який укладено між позивачкою [PERSON] та адвокатом Гураш М.В., попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідно до якого попередній розрахунок судових витрат становить 3000 гривень, квитанція про оплату правничої допомоги адвокату за №71903113 від 14.01.2025 року та акт виконаних робіт від 14.02.2025 року, відповідно до якого попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті позову 500 грн.; складання процесуальних документів 2000 грн.; представництво інтересів клієнта в суді (за одне судове засідання) 500 грн. та свідоцтво про право на занняття адвокатською діяльністю, видане Гурашу М.В. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача суд враховує характер правовідносин спір щодо яких вирішувався у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, обсяг підготовлених адвокатом доказів, розгляд справи за відсутності адвоката. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 2500,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved