Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Мельник Людмила про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить: визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що батько позивачки - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (у свідоцтві про смерть зазначено прізвище « [PERSON] »). На час смерті батька, він проживав разом з її матір`ю у квартирі [ADDRESS] . Вона є єдиною дитиною у сім`ї, і від часу народження до часу свого одруження у жовтні 1987 року проживала разом із своїми батьками у вказаній квартирі. Після смерті батька, її мати залишилася проживати у зазначеній квартирі, де постійно мешкала до своєї смерті, а тому вона вважала, що мама прийняла спадщину та оформила відповідні документи. Але, це питання між ними ніколи не піднімалося в силу того, що батьки її навчили не втручатися у їх справи без їх дозволу чи прохання. В зв`язку з цим, не бажаючи травмувати маму, яка дуже любила її батька і важко переживала його втрату, вона не запитувала її про те чи прийняла вона спадщину та не зверталася сама до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті мого батька, оскільки вважала що мати прийняла спадщину. [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала в квартирі спільного заселення [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, на 37/100 часток вказаної квартири. Вона звернулася з відповідною заявою до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса та 07.10.2023 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 37/200 часток квартири спільного заселення [ADDRESS] . На її усний запит щодо успадкування іншої частини квартири, що залишилися після смерті батька, нотаріусом було повідомлено, що її батьки не перебували у шлюбі з 1990 року, в зв`язку з чим належна її покійному батькові частка квартири не була успадкована її матір`ю. Про те, що її батьки розлучилися їй відомо не було, оскільки після свого одруження вона проживала окремо від батьків, але постійно підтримувала зв`язок із ними, періодично відвідувала їх та у разі необхідності надавала їм посильну допомогу. Батьки жили дружно, однією сім`єю, допомагали і підтримували один одного та вели спільне господарство. З огляду на вищевикладене, вона пропустила строк на прийняття спадщини після свого батька, [PERSON] , з поважних причин. \~ \~ \~ \~Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Безверського Р.В. про виклик свідків. Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Безверського Р.В. про витребування доказів. Витребувано з Малиновської державної нотаріальної контори м. Одеси належним чином засвідчену копію спадкової справи, що відкрита до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Витребувано з Одеського державний нотаріальний архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи, що відкрита до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21 червня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 08.08.2024 та 05.11.2024 позивачка [PERSON] та її представник адвокат Безверський Р.В. позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. У подальшому у судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Від позивачка [PERSON] та її представника адвоката Безверського Р.В. на адресу суду надійшли заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлялася належним чином, надіслав на адресу суд лист про розгляд справи за відсутності представника Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~07 лютого 2025 року. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивачки та її представника адвоката Безверського Р.В., свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.8). 10.10.1987 відділом ЗАГС Жовтневого району м.Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис за № 598. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1993, яке видано Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за № 13-896, 37/100 квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до повторного свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , яке видано 06.05.2022 Приморським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 2134 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , яке видано 28.04.2022 Відділом державної реєстрації акті цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 4886 (а.с.11). 27.10.2023 державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у м.Одеса Мельник Л.В. видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 2-1066 (спадкова справа № 744/2022), відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , як померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з на 37/200 часток приміщення квартири спільного заселення під [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Відповідно до листа державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Мельник Л.В. від 27.10.2023 за № 4577/01-16 на адресу [PERSON] , на її усне звернення від 27.10.2023 повідомлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини до майна її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , передбачений ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), закінчився 28.08.2022 (а.с. 15). Як слідує з листа Одеського державний нотаріальний архіву від 08.05.2024 за № 1143/0120, який надійшов на виконання ухвали суду від 09.04.2024, перевіркою Алфавітних книг спадкових справ Сьомої одеської державної нотаріальної контори з 2002 по 2018 рік, які передані на зберігання до Одеського державний нотаріальний архіву, з`ясовано, що інформація в зазначених книгах стосовно заведення спадкової справи до майна [PERSON] , відсутня. Відомості у спадковому реєстрі також відсутні (а.с. 47, 48). Допитний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] з 1986 року. [PERSON] та її чоловік [PERSON] були сусідами, проживали поряд в комунальній квартирі та мали дружні відносини. Зазначив, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] жили завжди разом, вели спільне господарство, сварок між ними не виникало. З питань оформлення спадкових прав йому нічого не відомо. Допитна у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що родину [PERSON] знає з 1993 року. [PERSON] матір`ю позивачки разом працювали до 2000 року. Також пояснила, що періодично приходила до [PERSON] , інколи раз у квартал, а інколи і частіше. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були розлучені їй не було відомо. Вони жили як сім`я, вели спільне господарство. Допитна у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що по [ADDRESS] проживає з 1986 року. Квартира є комунальною. [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина, конфліктів між ними не було. Їх донька - [PERSON] часто відвідувала батьків, постійно приходила на вихідні. Стосовно оформлення спадкових прав їй нічого не відомо. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у 2002 році, спірні правовідносини врегульовані ЦК УРСР, у редакції 1963 року. Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом частин 4,5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємця, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона фактично вступила у володіння (користування, розпорядження) спадковим майном. Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною першою ст.550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Слід зазначити, що нормами Цивільного кодексу України в ред.1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, як відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, а було передбачено продовження строку для прийняття спадщини згідно із вимогами ст.550 ЦК Української РСР. За таких обставин, на спірні правовідносини поширюються положення Цивільного кодексу 1963 року, а саме: ст.550 ЦК України в ред.1963 року. Судом установлено, що позивачка [PERSON] на час смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] з ним не проживала та не вступила фактично в управління або володіння спадковим майном, а також протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини не подала заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про можливість продовження спадкоємцеві строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 року у справі № 599/254/22 вказав, що головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, в установлений законом строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька оскільки вважала, що спадщину прийняла її мати, яка мешкала разом з ним. Зазначила, що їй не було відомо про те, що шлюб між її батьками розірвано. Вказане позивач вважає поважною причиною її пропуску прийняття спадщини. Проте суд зазначає, що необізнаність про неприйняття спадщини матір`ю позивачки, не пов`язана з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємиці на вчинення цих дій. Та обставина, що позивачка не звернулася до нотаріальної контори вчасно вважаючи, що її мати прийняла спадщину за законом після смерті батька, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини та підставою для його продовження. Інших обставин, які є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з 2002 року до 2023 року, тобто понад 20 років, позивачкою не зазначено. Покази допитаних свідків не підтверджують наявність у позивачки саме об`єктивних, незалежних від неї обставин, які б перешкоджали своєчасно звернутись до нотаріуса у встановлений законом строк для прийняття спадщини та, відповідно, наявності поважності причин пропуску такого строку. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для продовження строку для прийняття спадщини відсутні. Враховуючи вищенаведені обставини та вимоги закону, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, в зв`язку з чим позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed