Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Зміст та обґрунтування позовний вимог Позивач звернувся до суду із позовом до Відповідача, в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованості за договором позики №72491235 у розмірі 16977,82 грн, з яких: 5408,56 грн заборгованість за основною сумою боргу; 11569,26 грн заборгованість за відсотками. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 08.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі за текстом Позикодавець) та Відповідачем укладено договір позики №72491235 (далі за текстом - Договір позики), за умовами якого, Позикодавець зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 гривень на строк 30 днів, а Відповідач зобов`язалась повернути суму позики та сплатити проценти за користування позикою порядку та на умовах, визначених цим договором. В подальшому, на підставі укладеного між Позикодавцем та Позивачем договору факторингу Позивач набув прав вимоги до Відповідача. Позивач вказує, що Відповідач не виконав умови Договору позики щодо повернення суми позики та сплатити процентів за користування позикою в порядку та на умовах, визначених Договором позики, у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду із позовною заявою у цій справі. Встановлені судом фактичні обставини справи 08.09.2022 між Позикодавцем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та Відповідачем підписано цифровими підписами одноразовими ідентифікаторами електронний договір позики №72491235, за умовами якого, Позикодавець зобов`язався надати Відповідачу кредит в сумі 6000,00 гривень на строк 30 днів, а Відповідач зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти за користування позикою в порядку та на умовах, визначених цим договором. За умовами укладеного 14.06.2021 між Позикодавцем та Позивачем договору факторингу №14/06/21, а також додаткових угод до такого договору, Позикодавець відступив Позивачу права вимоги до боржників, зокрема, до Відповідача за Договором позики в сумі 16977,82 грн., з яких: 5408,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11569,26 грн. - сума заборгованості за відсотками. Законодавство та судова практика Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11\~Цивільного кодексу\~України (далі за текстом - ЦК України)). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (частина 1 статті 1046 ЦК України). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, (далі за текстом - ЦПК України)). Змагальність сторін полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Диспозитивність цивільного судочинства полягає, серед іншого, в тому, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 2 та 3 статті 13 ЦПК України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частини 1 та 2 статті 83 ЦПК України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1 статті 84 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 77 та частина 1 статті 79 ЦПК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15). За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18, копії кредитного договору, додатків до такого договору, графіку погашення кредиту, розрахунку заборгованості за кредитним договором не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за кредитним договором за умов відсутності в матеріалах справи інших доказів, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі (постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15, від 17.12.2020 у справі №278/2177/15). Мотиви та висновки суду За умовами Договору позики, Позикодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальнику Відповідачу, шляхом їх перерахування на банківську карту останнього з маскою карти [NUMBER] , однак в матеріалах справи відсутні докази здійснення Позикодавцем такого безготівкового переказу. Підписання Відповідачем Договору позики - не підтверджує отримання грошових коштів, оскільки будь-які відомості про це Договір позики не містить, а його умовами встановлені чіткі вимоги щодо порядку виконання Позикодавцем обов`язку з передання грошових коштів Відповідачу - перерахування суми позики у безготівковій формі. Доказів на підтвердження здійснення переказу грошових коштів Позикодавцем, наприклад, платіжного доручення або квитанцій чи інших документів, або ж доказів отримання Відповідачем безготівкового переказу грошових коштів - Позивач не надав, з клопотанням про витребування таких доказів - до суду не звертався. За викладеного та з огляду на вищевикладено правову позицію Верховного Суду про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором - суд дішов висновку про те, що Позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги. У цьому випадку, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, зокрема, щодо подання доказів, несе Позивач. Обставини, передбачені ЦПК України, за яких суд може з власної ініціативи збирати докази - у даній справі відсутні. В цьому аспекті, суд додатково звертає увагу на те, що встановлення як факту надання грошових коштів Відповідачу за Договором позики, так і дати надання таких коштів, мають суттєве значення для вирішення справи. З огляду на правову природу загалом договору позики, так і Договору позики у цій справі, обов`язок Відповідача повернути кошти виникає лише після надання йому грошових коштів Позикодавцем, та саме від дня надання грошових коштів починається відлік строку надання позики, і ця дата впливає на нарахування відсотків за користування позикою. До того ж, непредставлення Позивачем доказів передання Відповідачу грошових коштів, з огляду на положення абзацу 2 частини 1 статті 1046 ЦК України, ставить під сумнів сам факт укладення договору позики, оскільки названою нормою регламентовано, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей. За викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України). Судові витрати Позивача, огляду на відмову у позові, залишаються за останнім на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: dismissed