Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 09 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 533. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 09 червня 2000 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають двоє повнолітніх дітей. Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. З березня 2022 року між сторонами припинено ведення спільного господарства. Внаслідок зазначеного позивач вважає подальше спільне сімейне життя неможливим. З цих підстав позивач просив шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 08 жовтня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року справу прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного провадження на 13 листопада 2024 року. 31 жовтня 2024 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи. Того ж дня відповідач з матеріалами справи ознайомлена, що підтверджується розпискою останньої (а.с.33). 13 листопада 2024 року розгляд справи відкладено до 11 грудня через неявку в судове засідання учасників справи. 11 грудня 2024 року через канцелярію суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Балакіна В.О. про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою відповідача на COVID-19 та іі перебуванням на самоізоляції (а.с.36). 11 грудня 2024 року розгляд справи відкладено до 15 січня 2025 року, через неявку в судове засідання учасників справи. 15 січня 2025 року судове засідання знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 12 лютого 2025 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов. Представник відповідача у судовому засіданні визнав позов. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 533. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved