Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.05.2021 року справу прийнято до провадження та розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24.12.2021 року підготовче провадження по справи було закрито та призначено справу до судового розгляду. Згідно розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 « Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану » змінено територіальну підсудність справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. На виконання вищевказаного розпорядження цивільна справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави та була розподілена на суддю Материнко М.О. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2023 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя прийнята до провадження суддєю Октябрського районного суду м.Полтави Материнко М.О. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що\~\~ [PERSON] та [PERSON] 5 серпня 1995 року зареєстрували шлюб. Під час шлюбу ними за набуто спільне майно, а саме трикімнатна квартира [ADDRESS] , та автомобіль марки та моделі Opel Kadett, шасі номерний знак [NUMBER] , колір сірий, VIN № [NUMBER] , дата першої реєстрації 20.08.1994 року. Частки подружжя у праві спільній власності є рівними. Позивач просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64,8 кв. м., житловою площею 46,5 кв.м., визнавши об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає розподілу. Позивач також просила суд визнати за нею право власності на частину автомобіля Opel Kadett, шасі номер автомобіль марки та моделі Opel Kadett, шасі номерний знак [NUMBER] , колір сірий, VIN № [NUMBER] , дата першої реєстрації 20.08.1994 року. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради докази, а саме: копію інвентаризаційної справи на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Цією ж ухвалою витребувано в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Харківській області, докази. А саме довідку з інформацією про транспортні засоби, які були зареєстровані на ім`я власника\~ [PERSON] в період часу з 05 серпня 1995 року по 01 листопада 2021 року, із зазначенням державного реєстраційного номеру транспортного засобу, його VIN-коду, дати першої реєстрації, дати першої реєстрації в Україні, марки та моделі, тип кузову, повна маса, маса без навантаження, рік випуску, колір, об`єм двигуна, наявність особливих відміток . За клопотанням представників сторін судом забезпечено їх участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, адвокат позивача Сивухи О.О. направив до суду заяву про розгляд без його участі. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги про поділ майна подружжя задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~ [PERSON] та [PERSON] з 05 серпня 1995 року року перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 1995 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Сторони суду відомостей щодо дати розірвання шлюбу не надали. \~ Тому\~суд бере\~до уваги\~загальнодоступні відомості\~з сайту\~«Судової влади»,\~про те,\~що Фрунзенським\~районним судом\~м.Харкова\~розглядалася цивільна\~справа №645/2827/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень 01 листопада 2021 року Фрунзенським районним судом м.Харкова розглянута цивільна справа №645/2827/21, у якій позов задоволено, шлюб, зареєстрований 5 серпня 1995 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом №1221, розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 02 грудня 2021 року. Під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 02 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А., зареєстрованого нотаріусом в реєстрі за №10357, [PERSON] , що в договорі діє як покупець, було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що укладаючи договір купівлі-продажу спірної квартири від 02 жовтня 2004 року, відповідач [PERSON] діяв в інтересах сім`ї, що свідчить про набуття квартири за адресою: [ADDRESS] в спільну сумісну власність подружжя. На час розгляду справи вказаний договір купівлі-продажу є чинним, жодною стороною не оскаржений, не скасований, тому підлягає до застосування як такий, що регулює спірні правовідносини. Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 05.10.2004 року № 4960274, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру за адресою:\~\~м.Харків\~зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А., зареєстрованого нотаріусом в реєстрі за №10357 . Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України,\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При цьому\~статтею 60\~СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власностінезалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі №638/18231/15-ц, провадження № 14-712 цс 19 також звернула увагу на наступне. Так, положення статті 60\~СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором,є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61\~СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 02 жовтня 2004 року, на час її придбання обидві сторони погоджувалися, що використані для придбання квартири кошти є спільною власністю подружжя, відповідно квартира є їх спільною власністю. Відповідно до статей69,70 СК Українидружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири за адресою:\~\~ [ADDRESS] . У зв`язку з поділом майна подружжя у власності [PERSON] залишається 1/2 частину вказаної квартири. Також судом встановлено, що під час шлюбу, а саме з 05.08.2005 року по 01.11.2021 року подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано транспортний засіб\~автомобіль автомобіль марки та моделі Opel Kadett, шасі номерний знак [NUMBER] , колір сірий, VIN № [NUMBER] , дата першої реєстрації 20.08.1994 року. Вказана обставина підтверджується інформацією, наданою РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області на ухвалу суду. Таким чином встановлено, що даний транспортний засіб придбано під час перебування відповідача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] . Відповідно, даний транспортний засіб належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на частини транспортного засобу\~автомобіля марки та моделі Opel Kadett, шасі номерний знак [NUMBER] , колір сірий, VIN № [NUMBER] , дата першої реєстрації 20.08.1994 року. У зв`язку з поділом майна подружжя у власності [PERSON] залишається 1/2 частину вказаного транспортного засобу. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частин 1 та 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved