Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний Договір №7322626 про надання споживчого кредиту. 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином. У зв`язку з цим, станом на дату звернення до суду виникла заборгованість 93\~157,51 гривень, яка складається з наступного: 25\~000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 38\~307,51 гривень заборгованість по нарахованим відсоткам, 29\~850,00 грн. нараховані проценти за 60 календарних днів. Представник позивача до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином . Заяв про відкладення до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору, паспорт кредиту, повідомлення про відступлення прав вимоги, рахунок фактура за надання правової допомоги, розрахунок заборгованості, акт прийому передачі виконаних робіт, витяг з реєстру боржників до договору факторингу, копію виписки з ЄДРЮОФОП та ін), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 93\~157,51 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.\~526;\~530\~ч.1; 553,\~554,\~1050,\~1054\~ч.1\~ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із\~ст. 526 ЦК України\~слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.2\~статті 137 ЦПК України за\~результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3\~статті 137 ЦПК України для\~визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За приписами частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 5,6 статті 137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату. Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2024 року між позивачем та адвокатом Городніщевою Єлизаветою Олегівною було укладено договір про надання правової допомоги адвоката. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу ним надано акт прийому-передачі виконаних робіт до Договору 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зробила висновок про те, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Наявні в матеріалах справи документи вбачають, що представником позивача адвокатом Городніщевою Є.О. були надані лише послуги щодо вивчення матеріалів кредитної справи, проведення правового аналізу та визначення правової позиції, а також складення позовної заяви про стягнення заборгованості, однак в матеріалах справи не міститься конкретного переліку послуг, що були надані позивачу адвокатом, при цьому безпосередню участь у судових засіданнях представник позивача не приймав, оскільки розгляд справи здійснено за відсутності сторін. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи наведене та складність справи, яка не є складною, здійснення розгляду справи без проведення судових засідань, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), суд вважає достатнім розміром стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Таким чином, з відповідача на користь АТ "Акцент-банк" слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved