Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

І. Позиції учасників справи Аргументи позивача 14 жовтня 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - Товариство) до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що: - 11 січня 2013 року [PERSON] звернулася до Товариства з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Анкета-заява № 1); - на підставі укладеного договору Товариство відкрило [PERSON] картковий рахунок та видало кредитну картку, на яку був установлений початковий кредитний ліміт; надалі кредитний ліміт збільшився до 75 000,00 гривень; - 04 червня 2023 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Анкета-заява № 2), на підставі якої вона отримала додаткову кредитну картку та погодилась з іншими умовами користування кредитним рахунком; - свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] виконала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 72 604,16 гривень, з яких: 58 674,73 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 13 929,43 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. У судове засідання представник Товариства не з`явився. 30 січня 2025 року, до початку розгляду справи по суті, представник Товариства, Федорченко Р.А. , подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Аргументи відповідачки Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачка не подала. ІІ. Процесуальні дії суду 21 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій визначив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання на 21 листопада 2024 року. У зв`язку з неявкою відповідачки судове засідання, призначене на 21 листопада 2024 року, суд відклав на 18 грудня 2024 року. У зв`язку з неявкою відповідачки судове засідання, призначене на 18 грудня 2024 року, суд відклав на 30 січня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вирішуючи питання про проведення заочного розгляду справи, суд зазначає таке. Поштові конверти, якими відповідачці на її зареєстроване місце проживання суд направляв повістки-повідомлення, повернулися до суду без вручення. На довідках про причини повернення / досилання від 23.12.2024 та від 30.12.2024 стоять відмітки «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 131, 132). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 120779994 від 15.10.2024 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 121). Будь-яку іншу адресу свого місця проживання відповідачка суду не повідомляла. За таких обставин, відповідачка є належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З огляду на те, що відповідачка відзив на позовну заяву не подала, у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також ураховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Обставини, які встановив суд 11 січня 2013 року [PERSON] підписала Анкету-заяву № 1 (а.с. 72). В Анкеті-заяві № 1 [PERSON] , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови і правила), тарифами Приватбанку (далі - Тарифи), виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Кредитка Універсальна»; бажаний кредитний ліміт 1 000,00 гривень. В Анкеті-заяві № 1 [PERSON] погодилась, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і правилами, а також Тарифами, становлять договір про надання банківських послуг. Підписанням Анкети-заяви № 1 [PERSON] підтвердила, що ознайомилась і згодна з Умовами і правилами, а також Тарифами, які буди надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. 04 квітня 2023 року [PERSON] підписала Анкету-заяву № 2 (а.с. 73-84). Підписанням Анкети-заяви № 2 [PERSON] підтвердила, що відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі» Умов і правил, що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання Анкети-заяви № 2, які разом становлять змішаний договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (пункт 8 Анкети-заяви № 2). Відповідно до п. 9 Анкети-заяви № 2 встановлені такі істотні умови договору «Кредитні картки»: кредитодавець - Товариство (підпункт 9.1. пункту 9 Анкети-заяви № 2); тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000,00 гривень для карт «Універсальна», 200 000,00 гривень для карт «Універсальна Gold», 300 000,00 гривень для преміальної катки Platinum, 300 000,00 гривень для преміальної катки World Black Edition, 300 000,00 гривень для преміальної катки Visa Signature, 400 000,00 гривень для преміальної катки World Elite, 800 000,00 гривень для преміальної катки Infinite; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі (підпункт 9.2. пункту 9 Анкети-заяви № 2); процентна ставка - 42,0 % річних для карт Універсальна, 40,8 % річних для карт «Універсальна Gold»; щомісячна комісія за обслуговування миттєвої золотої картки «Універсальна» 20 грн, екв (підпункт 9.3. пункту 9 Анкети-заяви № 2); кошти, отримані від клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором в повному обсязі, насамперед направляються для погашення: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту (тіло кредиту) та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту (тіло кредиту) до оплати та проценти до сплати по кредиту; у третю чергу - пеня згідно з п. 2.1.1.8.1 цього договору, проценти від суми неповернутого кредиту в строк згідно з п. 2.1.1.2.12 цього договору та інші платежі відповідно до цього договору (підпункт 9.6. пункту 9 Анкети-заяви № 2); комісія за проведення платіжної операції - сума платіжної операції, помножена на %, що відповідає тарифу за одну операцію (підпункт 9.7. пункту 9 Анкети-заяви № 2). До позовної заяви Товариство долучило витяг з Умов і правил Дата затвердження Умов і правил та набрання ними чинності відсутня (а.с. 85-110). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , виданою Товариством 04.09.2024 за р. № 0000003758576619, кредитний ліміт становив: - з 11.01.2013 до 09.03.2013 - 300,00 гривень; - з 09.03.2013 до 07.08.2013 - 2 000,00 гривень; - з 07.08.2013 до 19.08.2013 - 4 000,00 гривень; - з 19.08.2013 до 25.04.2017 - 8 000,00 гривень; - з 25.04.2017 до 05.09.2017 - 13 000,00 гривень; - з 05.09.2017 до 23.04.2018 - 12 500,00 гривень; - з 23.04.2018 до 02.10.2018 - 25 000,00 гривень; - з 02.10.2018 до 07.04.2023 - 50 000,00 гривень; - з 07.04.2023 до 13.11.2023 - 75 000,00 гривень; - з 13.11.2023 до 08.01.2024 - 61 460,52 гривень; - з 08.01.2024 до 02.04.2024 - 58 620,00 гривень; - з 02.04.2024 - 0,00 гривень (а.с. 70). Згідно з довідкою, виданою Товариством 04.09.2024 за р. № 0000003758573630, [PERSON] були видані такі кредитні картки: - Карта Універсальна, дата відкриття 11.01.2013, термін дії 07/16; - Карта Універсальна з фото, дата відкриття 07.06.2013, термін дії 06/17; - Карта Універсальна, дата відкриття 15.10.2014, термін дії 04/18; - Карта Універсальна GOLD, дата відкриття 03.04.2018, термін дії 03/22; - Карта Універсальна GOLD з фото, дата відкриття 26.11.2020, термін дії 11/24; - Карта Універсальна GOLD, дата відкриття 04.04.2023, термін дії 06/27 (а.с. 71). Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 11.01.2023, складеним Товариством, станом на 31.08.2015 заборгованість [PERSON] становить 1 692,43 гривень, з яких: 1 588,51 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 103,92 гривень - заборгованість за відсотками на поточну заборгованість (а.с. 24-25). Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 11.01.2023, складеним Товариством, станом на 30.06.2019 заборгованість [PERSON] становить 12 040,09 гривень, з яких: 12 040,09 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 26-32). Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 11.01.2023, складеним Товариством, станом на 25.08.2024 заборгованість [PERSON] становить 72 604,16 гривень, з яких: 58 674,73 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 13 929,43 гривень - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 33-43). Згідно з випискою за договором № б/н за період з 11.01.2013 до 04.09.2024 баланс на початок періоду -4 032,26 гривень, баланс на кінець періоду - -72 604,16 гривень, усього витрат 2 161 594,73 гривень, усього надходжень 2 093 022,83 гривень. Перша дата операції відповідно до виписки - 08 січня 2018 року (а.с. 44-69). ІV. Мотиви суду Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частина перша статті 4 ЦПК України). Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є примусове виконання обов`язку в натурі. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду від 04 вересня 2024 року в справі № 756/1384/20). Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Правова природа договору приєднання полягає у тому, що, як правило, його умови розроблює підприємець (в даному випадку банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі, якщо в заяві позичальника не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України. За змістом цієї норми договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, кредитор міг додати до позовної заяви Умови про надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, надані банком Умови про надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), у постанові Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження № 61-20093св19), у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1-3 статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання Анкети-заяви № 1) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання Анкети-заяви № 1) договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками позичальника можуть бути належними і допустимими доказами щодо заборгованості за кредитним договором. У постанові від 09 лютого 2023 року у справі № 464/3214/16 Верховний Суд виснував, що по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, зокрема, позикодавцем, з метою визначення суми боргу з урахуванням умов договору, періоду користування кредитними коштами тощо, з яким суд може погодитись або ж навести свій розрахунок, виконуючи обов`язок щодо визначення належної до стягнення суми заборгованості. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. У постанові від 30 листопада 2022 року в справі № 334/3056/15 Верховний Суд зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Оцінка суду У справі, що розглядається, в Анкеті-заяві № 1 [PERSON] просить оформити на своє ім`я платіжну картку «Кредитка Універсальна» та встановити кредитний ліміт у сумі 1 000,00 гривень. При цьому процентна ставка, строки здійснення періодичних платежів в Анкеті-заяві № 1 не встановлені, а також відсутні умови договору про відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Натомість в Анкеті-заяві № 2 визначені процентна ставка (42,0 % річних для карт Універсальна, 42,8 % річних для карт «Універсальна Gold»), строки погашення кредиту, відповідальність за умов договору, розмір комісій за проведення платіжної операції, черговість погашення вимог за кредитним зобов`язанням. На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором Товариство надало розрахунки заборгованості за договором станом на 31.08.2015, 30.06.2019 і 25.08.2024 та виписку за банківським рахунком відповідачки від 04.09.2024 за період з 08.01.2018 до 01.08.2024. Подані Товариством розрахунки суд відхиляє, адже вони не є належними доказами наявності боргу за кредитним договором. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення дій одної сторони (банку). Також він є внутрішнім документом Товариства та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачці, на який строк, правильність нарахування відсотків, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору, та встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачкою. За таких обставин, розмір заборгованості за договором, зафіксований у виписці за рахунком станом на 08.01.2018 в сумі 4 032,26 гривень, є необґрунтованим. Водночас виписку про рух коштів по картці відповідачки суд приймає як доказ кредитної заборгованості, адже вона підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, містить записи про операції, здійснені відповідачкою протягом операційного дня та є підтвердженням виконаних за день операцій. Однак розмір заборгованості [PERSON] за договором у сумі 72 604,16 гривень суд визнає недоведеним. Товариство зазначає, що факт ознайомлення відповідачки з Умовами і правилами та Тарифами підтверджується тим, що відповідачка висловила свою згоду з вищевказаними документами шляхом підписання Анкет-Заяв. Проте, додані Товариством до позовної заяви Умови і правила не містять дати їх затвердження та набрання ними чинності, що позбавляє суд можливості перевірити дату і час ознайомлення відповідачкою саме з тією редакцією Умов і правил, які додані до позовної заяви. Будь-яких доказів, які підтверджували б, що [PERSON] була ознайомлена саме з цими Умовами і правилами позивач не надав. Отже, нарахування і стягнення процентів за користування кредитом, стягнення комісій за переказ і зняття грошових коштів, стягнення штрафних санкцій до 04 квітня 2023 року (дати підписання Анкети-заяви № 2) є неправомірним. З огляду на викладене, суд, виконуючи обов`язок щодо визначення належної до стягнення суми боргу, здійснив власний розрахунок кредитної заборгованості. Здійснивши вказаний розрахунок, суд установив, що: - станом на 04 квітня 2023 року сума заборгованості за тілом кредиту становила 7 875,77 гривень; - з 04 квітня 2023 року до 30 квітня 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 35 311,00 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, становить 53 150,00 гривень; з урахуванням заборгованості станом на 04 квітня 2023 року (7 875,77 гривень) заборгованість за договором станом на 01 травня 2023 року відсутня; баланс за рахунком становить 9 963,23 гривень; отже списання відсотків за користування кредитом 01 травня 2023 року є необґрунтованим; - у травні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 33 158,22 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, становить 25 000,00 гривень; з урахуванням суми на рахунку відповідачки станом на 01 травня 2023 року (9 963,23 гривень) заборгованість за договором станом на 01 червня 2023 року відсутня; баланс за рахунком становить 1 805,01 гривень; отже списання відсотків за користування кредитом 01 червня 2023 року є необґрунтованим; - у червні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 59 931,78 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, становить 29 000,00 гривень; з урахуванням суми на рахунку відповідачки станом на 01 травня 2023 року (1 805,01 гривень) заборгованість за договором станом на 01 липня 2023 року становить 29 126,77 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 2 100,51 гривень; - у липні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 749,32 гривні, сума, внесена на погашення кредиту, становить 8 250,00 гривень; з урахуванням заборгованості станом на 01 липня 2023 року (29 126,77 гривень за тілом кредиту; 2 100,51 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 серпня 2023 року становить 23 726,60 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 2 523,89 гривень; - у серпні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 9 908,35 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, становить 8 000,00 гривень; з урахуванням заборгованості станом на 01 серпня 2023 року (23 726,60 гривень за тілом кредиту; 2 523,89 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 вересня 2023 року становить 28 158,84 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 2 473,35 гривень; - у вересні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 895,53 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, відсутня; з урахуванням заборгованості станом на 01 вересня 2023 року (28 158,84 гривень за тілом кредиту; 2 473,35 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 жовтня 2023 року становить 29 054,37 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 2 490,12 гривень, заборгованість за відсотками - 4 963,47 гривень; - у жовтні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 544,53 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, становить 18 800,00 гривень; з урахуванням заборгованості станом на 01 жовтня 2023 року (29 054,37 гривень за тілом кредиту; 4 963,47 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 листопада 2023 року становить 15 762,37 гривень; сума відсотків за користування кредитом - 1 757,12 гривень; - у листопаді 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 421,00 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, відсутня; з урахуванням заборгованості станом на 01 листопада 2023 року (15 762,37 гривень за тілом кредиту; 1 757,12 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 грудня 2023 року становить 16 183,37 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 804,05 гривень; заборгованість за відсотками - 3 561,17 гривень; - у грудні 2023 року використана сума кредитного ліміту становить 69,00 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, становить 7 435,10 гривень; з урахуванням заборгованості станом на 01 грудня 2023 року (16 183,37 гривень за тілом кредиту; 3 561,17 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 січня 2024 року становить 12 378,44 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 379,89 гривень; - у січні 2024 року використана сума кредитного ліміту становить 421,00 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, відсутня; з урахуванням заборгованості станом на 01 січня 2024 року (12 378,44 гривень за тілом кредиту; 1 379,89 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 лютого 2024 року становить 12 799,44 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 426,82 гривень; заборгованість за відсотками - 2 806,71 гривень; - у лютому 2024 року використана сума кредитного ліміту становить 20,00 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, відсутня; з урахуванням заборгованості станом на 01 лютого 2024 року (12 799,44 гривень за тілом кредиту; 2 806,71 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 березня 2024 року становить 12 819,44 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 429,05 гривень; заборгованість за відсотками - 4 235,76 гривень; - у березні 2024 року використана сума кредитного ліміту становить 20,00 гривень, сума, внесена на погашення кредиту, відсутня; з урахуванням заборгованості станом на 01 березня 2024 року (12 819,44 гривень за тілом кредиту; 4 235,76 гривень за відсотками) заборгованість за договором станом на 01 квітня 2024 року становить 12 839,44 гривень; сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 431,28 гривень; заборгованість за відсотками - 5 667,04 гривень; Починаючи з квітня 2024 року відповідачка кредитним лімітом не користувалася, грошових коштів на погашення кредиту не вносила. Сума нарахованих відсотків за користування кредитом з 01 травня 2024 року до 01 серпня 2024 року становить 5 725,12 гривень (1 431,28*4). Загальна сума заборгованості за відсотками становить 11 932,16 гривень. Отже, заборгованість [PERSON] перед Товариством за тілом кредиту становить 12 839,44 гривень, за відсотками 11 932,16 гривень, а разом - 24 771,60 гривень. VІ. Висновки суду Товариство пред`явило вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 72 604,16 гривень, проте надало докази наявності заборгованості на суму 24 771,60 гривень. Доказів погашення зазначеної заборгованості [PERSON] не надала, чим порушила права Товариства. З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково. VІІ. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № ZZ422В2363 від 02.10.2024 (а.с. 118). Доказів понесення інших витрат сторони не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 826,49 грн (24 771,60 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 72 604,16 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 826,49 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial