Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 222 369,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2023 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та відповідачем було укладено кредитний договір № 10881-09/2023. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 28875 грн. ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" відступило право грошової вимоги позивачу. 18.10.2023 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та відповідачем було укладено кредитний договір № 1063919. Відповідно до умов кредитного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27370 грн. ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" відступило право грошової вимоги позивачу. 12.10.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем було укладено кредитний договір № 9570936. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 16651,23 грн. ТОВ "МІЛОАН" відступило право грошової вимоги позивачу. 28.09.2023 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем було укладено договір позики № 76261228. Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 41700 грн. ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило право грошової вимоги позивачу. 24.09.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 30897-09/2023. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 31005 грн. ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" відступило право грошової вимоги позивачу. 24.09.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 31937-09/2023. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 29250 грн. ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" відступило право грошової вимоги позивачу. 30.09.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4022477. Відповідно до умов договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Також до даного договору був укладений додатковий договір від 01.10.2023. Відповідно до умов додаткового договору сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного та додаткового договорів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 47517,93 грн. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило право грошової вимоги позивачу. Ухвалою від 17.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач відзиву на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідачу направлялися судові повістки на судові засідання, які він отримав, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. Тож відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.09.2023 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 10881-09/2023, за умовами якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 7000 грн. Процентна ставка становить: 2,50% за день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.2 договору. (п. 1.4.1). Додатком № 1 до договору сторони узгодили графік погашення заборгованості. Договір укладено дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції. Договір позики підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором W2293. Відповідно до копії листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №3426_240927103851 від 27.09.2024 року вбачається, що 30.09.2023 року о 01:50:00 год. на карту [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 7000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 290716437. 26.02.2024 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ", позивач), укладено договір факторингу № 26022024. Відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників позивач набув права вимоги до відповідача у сумі 28875 грн, з яких: 7000 - заборгованості з основного боргу, 21875 - грн заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 28875 грн заборгованості. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов договору. Крім цього, 18.10.2023 року ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] уклали договір №1063919 про надання споживчого кредиту шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н614 18.10.2023 о 12:39:35, паперова копія якого додана до позовної заяви. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором ( п. 1.2.). Сума кредиту (загальний розмір) складає 4600 гривень, тип кредиту кредит. Відповідно до п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується: у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або споживач не є учасником програми лояльності); у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація відповідно до п. 4.3 договору. Відповідно до п. 2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. 18.10.2023 року [PERSON] ознайомився та підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 18.10.2023 о 12:39:35 паспорт споживчого кредиту (Інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма). Відповідно до листа ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" № 20240930-8 від 30.09.2024 року 11:54:47 зазначено, що між товариством та ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 03.05.2022. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ": 18.10.2023 12:41:12 на суму 4600 грн. Код авторизації 519470; банк-еквайр АТ "ПУМБ"; призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . 30.05.2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" (клієнт) та ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) укладено договір факторингу№ 30052024, відповідно до умов якого ТОВ "Селфі Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, що підтверджується копією договору факторингу. Згідно п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30.05.2024 до договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 27370 грн, з яких: 4600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22770 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 27370 грн заборгованості. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов договору. Крім того, встановлено, що 12.10.2023 [PERSON] уклав з ТОВ "МІЛОАН" договір про споживчий кредит № 9570936. Відповідно до п.1.1 - 1.7 договору кредит надано в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду у розмірі 0,01 % на день, та сплатою відсотків за користування кредитом протягом поточного періоду у розмірі 3,00 %, строком на 105 днів, тобто до 25.01.2024 року, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (286186). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . На підтвердження перерахування коштів відповідачу, позивачем додане до матеріалів справи копію платіжного доручення № 112457400 від 12.10.2023 року, в якому вказано, що кошти в сумі 5000 грн були перераховані на кредитний рахунок № [NUMBER] . 29.01.2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №29012024, у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "МІЛОАН" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "МІЛОАН" і Боржниками. Так, відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29.01.2024 року до договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024, акту прийому передачі реєстру боржників від 29.01.2024, Компанія набула права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 9570936 від 12.10.2023 року в сумі 16651,23 грн, з яких: 4650 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12001,23 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 16651,23 грн заборгованості. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов договору. Крім того, 28.09.2023 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (позикодавець) та Відповідачем укладено договір позики № 76261228 (далі - Договір), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 Договору). Відповідно до положень Договору він укладено дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором fWEW4SW7q0. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Сума позики за договором 12000 грн. У відповідності до умов договору кошти надано позичальнику в безготівковій формі на банківську картку [NUMBER] , вказану власноруч позичальником при заповненні форм заявки на сайті товариства при укладенні договору. Дата повернення позики 27.10.2023; знижена процентна ставка 0,75%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%. 14.06.2021 року між позивачем (фактор) та товариством (клієнт) укладено договір факторингу № 14/06/21 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги, а фактор приймає належні клієнту права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Позивачем надано витяг з реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (із додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 року та № 21 від 20.03.2024), акт прийому передачі реєстру боржників від 20.03.2024. Проте, належних та допустимих доказів перерахування коштів за договором від 12.10.2023 року № 9570936 матеріали справи не містять, тобто реальність кредитної операції, отримання та користування коштами відповідачем матеріалами справи не підтверджено. Крім цього, 24.09.2023 року між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 30897-09/2023. Відповідно до кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5300 гривень. Процентна ставка становить 2,50% на добу. Договір підписано електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора W8712. Відповідно до копії листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 3466_240930101812 від 30.09.2024 року вбачається, що 24.09.2023 року о 09:15:01 год. на карту [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 5300,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 288254670. Крім цього, 24.09.2023 року між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 31937-09/2023. Відповідно до кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 гривень. Процентна ставка становить 2,50% на добу. Договір підписано електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора W0426. Відповідно до копії листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №3466_240930101815 від 30.09.2024 року вбачається, що 24.09.2023 року о 23:10:02 год. на карту [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 5000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 288416125. Також, 29.04.2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) та ТОВ " АВАНС КРЕДИТ" (далі - клієнт) укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги, а фактор приймає належні клієнту права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024, акту прийому передачі реєстру боржників від 29.04.2024, Компанія набула права грошової вимоги до [PERSON] : за кредитним договором № 30897-09/2023 від 24.09.2023 року в сумі 31005 грн заборгованості, з яких 5300 грн основного боргу, 25705 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 31937-09/2023 від 24.09.2023 року в сумі 29250 грн заборгованості, з яких 5000 грн основного боргу, 24250 грн заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 60255 грн. Крім цього, 30.09.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4022477, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти на умовах споживчого кредиту у сумі 3000 грн., строком на 350 днів, з періодичністю платежів кожні 25 днів, зі сплатою процентної ставки 2,00 % в день, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. В подальшому до даного кредитного договору між сторонами було укладений додатковий договір від 01.10.2023 року, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти на умовах споживчого кредиту у сумі 5000 грн. Відтак загальна сума наданого споживчого кредиту № 4022477 від 30.09.2023 та додаткового договору від 01.10.2023 становить 8000 грн. Проте, відповідач порушив умови договору, та допустив заборгованість в розмірі 47517,93 грн. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатив, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 27.06.2024 року. Так, на підтвердження укладення кредитного договору № 4022477 позивачем надана суду його паперова копія, підписана одноразовим ідентифікатором Н550 відповідача, з зазначенням повної інформації про нього. Крім цього, на підтвердження укладення додаткового договору до договору № 4022477 позивачем надана суду його паперова копія, підписана одноразовим ідентифікатором К914 відповідача, з зазначенням повної інформації про нього. Згідно листа товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні платіжні рішення" № 564-0107 від 01.07.2024, який адресований ТОВ "Лінеура Україна", вбачається, що між останніми укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 30.09.2023 15:29:10 на суму 3000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay 290911347, призначення платежу: Зарахування 3000 грн на карту [NUMBER] . Крім цього, згідно листа товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» № 565-0107 від 01.07.2024, який адресований ТОВ "Лінеура Україна", вбачається, що між останніми укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 01.10.2023 13:49:17 на суму 5000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay 291160125, призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту [NUMBER] . 27.06.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та Компанією укладено договір факторингу № 27062024 у відповідності до якого Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" передає Компанії, а остання приймає вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.06.2024 року до Компанії перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4022477 в розмірі 47517,93 грн з яких: 7999,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 39517,94 сума заборгованості за відсотками, а ТОВ "Лінеура Україна" таке право втратило. Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512, стаття 514 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з укладенням договорів факторингу позивач набув право вимоги за кредитними договорами кредиту (позики) №№ 10881-09/2023, 1063919, 9570936, 30897-09/2023, 31937-09/2023, 4022477. Відповідач отримав кредитні кошти за цими договорами, користувався ними, зобов`язання щодо їх повернення не виконав. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи подані докази в їх сукупності, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 180 669,16 грн. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за цими договором, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду. Враховуючи викладене, в частині заявлених вимог про стягнення заборгованості за договорами №№ 10881-09/2023, 1063919, 9570936, 30897-09/2023, 31937-09/2023, 4022477, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цими кредитними договорами у заявленому розмірі 180 669,16 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вирішення спору в частині стягнення заборгованості за договором позики №76261228, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є первинні документи. Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не було надано первинного документу, як й іншого належного та допустимого доказу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірі, що передбачений договором №76261228, а відповідач ці кошти отримав та користувався ними. Відтак, реальність кредитної операції щодо надання грошових коштів у позику не доведено. Належних та допустимих доказів щодо фактичного перерахування коштів за договором №76261228 (письмових або електронних), які б відповідали вимогам процесуального законодавства, перерахування грошових коштів на користь відповідача, позивачем не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial