Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 18.07.2024 року АТ «Акцент-Банк» (далі позивач), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.08.2021 року у розмірі 56044,26 гривень та суми судового збору у розмірі 3028,00 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 30.08.2021 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 20.06.2024 року має заборгованість в розмірі 56044,26 гривні, яка складається з: 32492,13 гривні заборгованість за кредитом; 23552,13 гривні заборгованість по відсоткам. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На момент звернення позивачем до суду, відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і не погашає заборгованість за договором. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того надав відповідне клопотання. (а.с. 5, зворотній а.с. 35) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 року цивільна справа № 496/4835/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 37) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.08.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 40-41) 8. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що 30.08.2021 року відповідачка звернулася до АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкета-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» б/н від 30.08.2021 року. (а.с. 7). 14. Відповідач підтвердила згоду з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», становлять договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», тарифами, Паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди їй надана повна інформація про фінансові послуги, у відповідності до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 15. До матеріалів позовної заяви представник позивача додав копію паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» з накладенням електронного підпису відповідачки (а.с. 8-9), Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» (а.с. 15-21) та копію тарифів по картці «Зелена». (а.с. 22-23). 16. Відповідно до копії довідки за картками, [PERSON] в АТ «Акцент Банк» відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] , строком дії до жовтня місяця 2027 року (а.с. 12) 17. Відповідно до копії довідки за лімітами № б/н виданої АТ «Акцент Банк» зазначено, що на підставі кредитного договору № б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10074055363) від 30.08.2021 року за період з 30.08.2021 року по 20.06.2024 року, 30.08.2021 року клієнтом встановлено 0,00 гривень ліміту; 15.12.2021 року банком збільшено ліміт до 40000,00 гривень; 02.03.2022 року банком зменшено ліміт до 39691,00 гривня; 14.07.2022 року банком збільшено ліміт до 69700,00 гривень; 22.11.2022 року банком зменшено ліміт до 42430,00 гривень; 22.11.2022 року банком зменшено ліміт до 42430,00 гривень; 29.10.2023 року банком зменшено ліміт до 32492,13 гривні; 29.03.2024 року банком збільшено ліміт до 32500,00 гривень. (а.с. 13) 18. З виписки по картці [PERSON] , [INFO] , від 20.06.2024 року, вбачається, що за період з 30.08.2021 року по 20.06.2024 року: сума витрат 70532,90 гривні; сума зарахувань 15505,60 гривень; сума комісій 1568,00 гривень; сума кешбеку 0,0 гривень. (а.с. 10-11) 19. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.08.2021 року, укладеного між банком та клієнтом, вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідачки станом на 20.06.2024 року становить 56044,26 гривні, яка складається з: загальний залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 32492,13 гривні; залишок заборгованості за процентами на прострочені заборгованість 23552,13 гривні.(а.с. 6) 20. Пунктом 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг закріплено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Її вид визначений в Договорі. Договір укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», Заяви про відкриття поточного рахунку та Тарифів. Датою укладення Договору є дата отримання картки, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на двадцять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін письмово не відмовилася від Договору, він продовжується на такий же термін. При відсутності відмови клієнта від Договору, банк має право самостійно, на підставі аналізу платіжної і кредитної історії, прийняти рішення про можливість продовження терміну дії договору. Про це клієнт повідомляється каналами комунікаційного зв`язку. 21. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6., 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Держатель зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту або перевитрати платіжного ліміту. 22. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. 23. Відповідно до п.п. 2.1.1.3.3., 2.1.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку списувати з картрахунку суми коштів у розмірі здійснених клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу. Клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів, а також списання коштів з картрахунку у разі настання термінів платежів по інших договорах клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку. 24. Пунктом 2.1.1.8.7 Умов та правил надання банківських послуг закріплено, що банк інформує клієнта про заборгованість за кредитними договорами (у тому числі про заборгованість за кредитними картками), розмір поточних платежів, активацію продуктів і послуг банку, а також інші правила користування платіжною карткою та умови кредитного договору, включаючи внесені в них зміни шляхом використання функції SMS-повідомлення, мобільного додатку або E-Mail. 25. Згідно п. 2.1.1.11.7. Умов та правил надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування відповідно до Тарифів/Пам`ятки Клієнта/Довідки про умови кредитування, тарифів Банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.11.8. Сплата комісії здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3. Умов і правил. 26. Відповідно до п. 2.1.1.11.7.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі відсутності грошових коштів на картковому рахунку позичальника, що призвело до невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання зі сплати комісії за обслуговування у відповідності з Пам`яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно від сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця неналежного виконання позичальником зобов`язання зі сплати винагороди за кредитом. 27. Відповідно до п. 2.1.1.11.8. Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення позичальником термінів зі сплати комісії за обслуговування кредиту, передбаченого в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування, п. 2.1.1.11.7. Умов, згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України, банк стягує комісію за обслуговування договору в розмірі фактично сплаченої позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань зі сплати комісії сплачує банку неустойку в розмірі, передбаченому п. 2.1.1.11.7.1. даних Умов. 28. Пунктом 2.1.1.12.2. Умов та правил надання банківських послуг закріплено, що за користування кредитом, наданим держателю, при наявності пільгового періоду, держатель оплачує відсотки за пільговою відсотковою ставкою (0,000001% річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. ІV. Оцінка Суду. 29. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 30. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 31. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 32. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 33. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 34. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 35. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 36. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 37. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст. 1055 ЦК України). 38. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 39. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 40. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Акцент-Банк»). 41. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 42. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. 43. Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості за: тілом кредиту в розмірі 32492,13 гривень; за відсотками в розмірі 23552,13 гривні. 44. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 45. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 46. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 47. Обґрунтовуючи право на нарахування заборгованості, банк посилався на Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку але в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підписаної відповідачем 30.08.2021 року, яка містить лише персональні дані відповідачки, дату та її підпис, та не містить таких основоположних умов, виходячи з яких суд мав би реальну можливість установити укладення договору, а саме дані про істотні умови кредитного договору відповідно до узгоджених тарифів обслуговування кредитної карти (відсоткова ставка, яка мала б відповідати правовідносинам сторін, розмір пені, номер кредитної картки, рахунок та строк його дії, цільове призначення кредиту), відсутнє посилання на вид банківських послуг, які споживач мав бажання отримати, разом з тим, що до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку долучено Витяг з Тарифів по картці «Зелена», що є неможливим для суду повно та всебічно надати оцінку доказам, які є суперечливими. 48. Також на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 30.08.2021 року, укладеного між позивачем та відповідачкою, станом на 20.06.2024 року. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у Постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 30.11.2022 року № 214/6975/15-ц; від 25.11.2022 року № 1512/2-214/11; від 21.09.2022 року № 381/1647/21; від 01.08.2022 року № 369/11694/15-ц; від 06.07.2022 року № 128/2269/20; від 01.06.2022 року № 172/35/16-ц; від 31.05.2022 року № 194/329/15-ц; від 25.05.2022 року № 219/7527/16; від 25.05.2022 року № 645/59/16-ц; від 20.05.2022 року № 336/4796/18; від 09.02.2022 року № 161/5648/20; від 02.02.2022 року № 205/7751/16-ц. 49. На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості із відповідача представник АТ «Акцент-Банк» надав суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена». Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості за договором. Як вбачається Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» не містять підпису відповідачки на момент підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ БАНК» з огляду на те, що вони змінювалися. Виходячи з правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) та у постанові Великої Палати ВС від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, які було ухвалено в аналогічних справах, Правила надання банківських послуг, які не підписані та не визнаються позичальником, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. Що вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідачки відсотків та пені за користування кредитними коштами. Окрім цього відповідно до позиції, викладеної у постанові ВС у складі Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 50. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» та Тарифами, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. 51. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» та Тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. 52. Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в А-Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «АКЦЕНТ БАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (30.08.2021 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (18.07.2024 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 53. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» та Тарифи, в яких відсутній підпис боржника, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 54. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». 55. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду вказала, що Банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 56. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. 57. Таким чином, за наданим позивачем витягом із умов та правилами надання банківських послуг між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру відсотків, оскільки зазначені складові договору не містять підпису відповідача на дату підписання анкети-заяви. 58. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 59. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 60. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 61. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 62. Суду не підтверджено належним чином існування за вказаним кредитним договором визначеного позивачем розміру відсотків, а отже суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 23552,13 гривні. 63. У той же час, на підтвердження заборгованості кредитор надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, який при наявності виписки з карткового рахунку підтверджує виникнення заборгованості з боргових зобов`язань та їх розмір, отже, є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2022 року, справа № 219/7527/16-ц, провадження № 61-17922св20). 64. Таким чином із наданої виписки по картці [PERSON] , [INFO] , від 20.06.2024 року, вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавала факт отримання нею кредитних коштів. 65. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідачка суду не надала. 66. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та заборгованість повністю не погашена, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в межах фактичного використання, що становить 14586,08 гривня, в решті позовних вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 67. Як вбачається з наданого платіжного доручення № 6005315424943 від 20.06.2024 року (а.с. 34), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1755,51 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 32492,13 грн. ? 3028,00 грн. ? 56044,26 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial