Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

02 грудня 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 липня 2006 року по 17 жовтня 2022 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син є студентом 1 курсу денної форми навчання Київського професійно-педагогічного фахового коледжу імені [PERSON] за освітньо-професійним ступенем «фаховий молодший бакалавр» спеціальності «Право» та потребує матеріальної підтримки. Проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не направив. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки Київського професійно-педагогічного фахового коледжу імені Антона Макаренка № 01105-12/5833 від 18.10.2024 року [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі денної форми навчання Київського професійно-педагогічного фахового коледжу імені Антона Макаренка за освітньо-професійним ступенем «фаховий молодший бакалавр» спеціальності «Право». Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2027 року (а.с. 6). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. За таких обставин, з відповідача слід стягнути на користь позивача на утримання їх сина [PERSON] аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до досягнення сином 23-річного віку. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Водночас позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.. Суду надано договір № 287 про надання правової допомоги від 29.11.2024 року, укладений з адвокатом Рубаном О.М. Витрати, заявлені до стягнення, пов`язані з розглядом справи. Розмір заявлених до стягнення витрат суд вважає пропорційним. Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру судових витрат. Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивачем надано суду акт про надані послуги та відповідну квитанцію про сплату гонорару на загальну суму 1000 грн.. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: approved