Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Суть справи 13.12.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана в її інтересах представницею - адвокаткою Свиридою Галиною Степанівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №791 від 24 червня 2011 року, ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1087038 від 04.12.2024), до [PERSON] , Підгаєцької міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , строком шість місяців з часу набрання рішенням суду законної сили В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що [PERSON] був її дідусем. 20 серпня 2008 року на випадок своєї смерті він склав заповіт, посвідчений секретарем Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, яким все своє майно заповів [PERSON] (позивачці у цій справі). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га, яка знаходиться на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області. Для прийняття спадщини [PERSON] не змогла звернутися у встановлений шестимісячний строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту на її користь. Дізналася про існування заповіту у серпні 2024 року від представниці ТОВ "Агрокомпанії Прикарпаття". Позивачка звернулася до Підгаєцької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але отримала письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, який становить шість місяців з дня смерті спадкодавця. Разом з тим, державним нотаріусом повідомлено, що ним була заведена спадкова справа за заявою сина спадкодавця [PERSON] (відповідач у цій справі), але свідоцтво про право на спадщину йому не видавалося. Також рекомендовано продовжити строк для прийняття спадщини у судовому порядку. Процесуальний рух справи Ухвалою від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито підготовче провадження у справі та витребувано з Підгаєцької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерста юстиції спадкову справу № 107/2017 від 15.06.2017, заведену після смерті [PERSON] . Підготовче судове засідання призначене на 21.01.2025 на 11 год. 00 хв. 03.01.2025 до Підгаєцького районного суду на виконання ухвали суду від 16.12.2024 надійшла копія спадкової справи № 107/2017 від 15.06.2017 на 10 аркушах (арк.спр.31-40). Ухвалою від 15.01.2025 року підготовче судове засідання, призначене на 21.01.2025 на 11 год. 00 хв., за клопотанням представниці позивачки, адвокатки Свириди Г.С., постановлено проводити у режимі відеоконференції з її участю поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. У підготовче судове засідання 21.01.2025 з`явилася позивачка та, за допомогою системи ВКЗ, її представниця - адвокатка Свирида Г.С. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, поштове відправлення, яким йому було направлено позов з копіями доданих до нього документів, з копією ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження та повідомленням про виклик повернулося 02.01.2025 з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Представник відповідача Підгаєцької міської ради в підготовче судове засідання 21.01.2024 не з`явився, однак 08.01.2025 до канцелярії Підгаєцького районного суду надійшла заява за підписом голови Підгаєцької міської ради Ігоря Мерени про розгляд даної цивільної справи протягом усього її періоду без участі представника відповідача, з приводу винесеного рішення Підгаєцька міська рада покладається на думку суду. Сторона позивачки не заперечила щодо можливості проводити підготовче судове засідання за такого складу учасників. Клопотань та заяв до суду не надходило. Ухвалою від 21.01.2025 підготовче провадження закрите та призначено судовий розгляд справи по суті на 13 лютого 2025 року на 14 год. 00 хв. Оголошення про виклик відповідача [PERSON] розміщено на веб-порталі судової влади України. У судове засідання 13.02.2025 позивачка та її представниця не з`явилися, однак 12.02.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява від представниці позивачки Свириди Г.С., в якій вона просить судовий розгляд справи проводити без її участі та без участі позивачки. Сторона позивачки позов підтримує повністю, просить його задовольнити в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.02.2025 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення за адресою місця проживання та через веб-портал судової влади України. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.4. ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 13.02.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 січня 2017 року Гнильченської сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO] в с. Гнильче Тернопільського району Тернопільської області, відповідний актовий запис № 2, у віці 83 роки (арк.спр.14). На підтвердження родинних зв`язків зі спадкодавцем позивачка до матеріалів справи надала: - свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , за яким позивачка отримала після шлюбу, зареєстрованого 28.10.1994, прізвище [PERSON] , замість дошлюбного [PERSON] (арк.спр.8), - свідоцтво про народження [PERSON] (позивачки у цій справі) серії [NUMBER] , відповідно до якого її мамою записана [PERSON] (арк.спр.9); - свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] , де в графі батько значиться [PERSON] (арк.спр.12); - витяг з Державного РАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] , за яким до державної реєстрації шлюбу в неї було прізвище [PERSON] (арк.спр.11); - свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] (мама позивачки) після реєстрації шлюбу 08.12.1990 отримала прізвище [PERSON] (арк.спр.10). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] (мама позивачки) померла [INFO] у віці 67 років, свідоцтво про смерть [NUMBER] (арк.спр.13). Відповідно до заповіту, складеного 20.08.2008, зареєстрованого в реєстрі за №7 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Гнильченської сільської ради Чабаранко М.О., спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, заповів [PERSON] (арк.спр.15). Спадкове майно [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га, яка знаходиться на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького (на цей час Тернопільського) району Тернопільської області, що підтвержується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 205501 від 03.11.2008 року (арк.спр.17). У матеріалах справи є письмове роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2024 року № 640/01-16, надане завідувачем Підгаєцької державної нотаріальної контори Нискоклоном Володимиром, який відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця для подання за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття та рекомендував продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку (арк.спр.18). 15.06.2017 року за заявою [PERSON] в Підгаєцькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №107/2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48085365. Відповідно до наданої суду довідки № 97 від 16.08.2024 року, виданої старостою Гнильченського старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області Плекан Д.Й., спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав один та був зареєстрований в [ADDRESS] (арк.спр.19). У спадковій справі №107/2017 після смерті [PERSON] , копію якої було надано Підгаєцькою державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 16.12.2024, міститься заява №267 від [PERSON] , який є відповідачем у цій справі, датована 14.06.2017 про прийняття спадкового майна, яке складається з земельної ділянки, яка знаходиться на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області (арк. спр.31 зв.). Також є копія заповіту від 20.08.2008, яким усе своє майно [PERSON] заповів [PERSON] (арк.спр.34 зв.). Цей заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (арк.спр.35 зв.- 36). Крім того, є копія відповіді на усне звернення останньої до Підгаєцької державної нотаріальної контори від 19.07.2023 №351/01-16 з аналогічною відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця (арк.спр.38). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки остання пропустила шестимісячний строк для її прийняття. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, відповідно до черговості. Заповітом, відповідно до ст.1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Ухвалення рішення про задоволення позову є забезпеченням права на справедливий суд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини лише за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. У спадковій справі №107/2017 після смерті [PERSON] є заява спадкоємця за законом, а саме його сина [PERSON] , який і є відповідачем у цій справі. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так, позивачка в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилалася на те, що після смерті [PERSON] вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки не знала про існування заповіту, складеного в її користь. У постановах від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 (провадження № 61-10481 св 19), від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21), від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22 (провадження № 61-16505 св 23), від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18 (провадження № 61-14756св23), від 21 лютого 2024 року у справі № 760/4267/21 (провадження № 61-14640 св 23) Верховний Суд вказував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зауважила, що таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з незнанням спадкоємця про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. У контексті цієї справи суд зазначає, що: 1) позивачка не є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] , який є її дідом; 2) вона знала, що в померлого є син, її дядько (відповідач), який претендував на спадщину і, власне, декілька років вже отримував гроші за оренду паю - земельної ділянки, що входить до спадкового майна; 3) заповіт був посвідчений та зареєстрований секретарем виконавчого комітету Гнильченської сільської ради у 2008 році (за 9 років до смерті спадкодавця), отже з об`єктивних причин позивачка могла не знати про наявність складеного на її ім`я заповіту. З її слів про наявність заповіту на її користь їй стало відомо від представниці ТОВ "Агрокомпанія Прикарпаття", яка в телефонному режимі просила приїхати і укласти з ними договір оренди цієї земельної ділянки (паю). Після цього [PERSON] звернулася до Гнильчинського старостинського округу, де їй видали оригінал заповіту, а згодом до нотаріуса в Підгаєцькій державній нотаріальній конторі, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця. Відтак їй довелося звернутися до суду. Відповідачі у цій справі зайняли пасивну позицію, тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивачки на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавця, що б порушило принцип справедливості при вирішенні даної справи. Згідно з положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оцінивши докази, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачкою з поважних причин і дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, тому слід встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Однак, додатковий строк тривалістю 6 місяців, про який просить позивачка, є надмірним для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає достатнім для прийняття спадщини строк у 3 (три) місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, тим самим приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Розподіл судових витрат Позовну вимогу про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору позивачка не пред`являла. Крім того, розподіляючи судові витрати у вигляді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Outcome: partial