Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 29 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між стронами не склалося через непорозуміння з питань ведення сумісного господарства і мети сімейного життя. Вказала, що фактично подружні відносини припинені між сторонами, за таких умов подальше збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2024 витребувано від Міністерства соціальної політики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб: [PERSON] , [PERSON] . 27.01.2025 від Міністерства соціальної політики на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2024 надійшла інформація з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.01.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2012 року, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 205. Подружжя мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Дзержинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08 червня 2016 року. Із пояснень позивача вбачається, що спільне життя подружжя не склалося через непорозуміння з питань ведення сумісного господарства і мети сімейного життя. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, сторони наполягали на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved