Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

28.11.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Горшкодер Валентин Олегович звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 19\~500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А0268, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1202-1092, за умовами якого кредитодавець надав позичальникові кредит у національній валюті на умовах, визначених кредитним договором, у безготівковій формі в сумі 3900 грн на строк кредитування 300 днів з базовим періодом 21 день, зниженою процентною ставкою 2,5 % на день, зі стандартною процентною ставкою 3,0 % на день, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначає, що зі своєї сторони умови договору виконав повністю, надав позичальнику кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання не виконала, на день звернення з позовом строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим, посилаючись на статті, зокрема, 509, 525, 526, 543, 549, 550, 554, 572, 583, 585, 589, 590, 610-612, 624, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1202-1092 від 08.05.2023 у розмірі 19\~500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок, з яких: 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 15\~600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В. від 12.12.2024 позовну заяву представника позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків. 19.12.2024 представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Мосійчук Альона Ігорівна у строки встановлені судом подала заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.12.2024, в якій наведено розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19.12.2024 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 13:00 год 16.01.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання, призначене на 16.01.2025, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. У зв`язку з тимчасовим зупиненням надання послуг поштового зв`язку, на підставі положень ч. 9 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу на електронну адресу відповідача, зазначену в позовній заяві. Як вбачається із довідки про доставку електронного листа, ухвалу доставлено до електронної скриньки 13.01.2025 о 13:47, відтак, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 30.01.2025. У судове засідання, призначене на 30.01.2025, сторони не з`явились, заяв про відкладення судового засідання не подали, про наявність поважних причин неявки в судові засідання не повідомили, відзиву від відповідача до суду не надійшло. Судова повістка про виклик відповідача у судове засідання на 30.01.2025 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з повторною неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 13.02.2025. У судове засідання, призначене на 13.02.2025, належним чином повідомлені сторони вчергове не прибули, заяв чи клопотань не подали. Із урахуванням поданого клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 08.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А0268, укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 (а.с. 14-25), за умовами п. 2.1. якого кредитодавець відкрив для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором, надав позичальникові для задоволення його особистих потреб кредит у національній валюті на умовах, визначених кредитним договором, у безготівковій формі. Відповідно до п. 4.1. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії № 1202-1092, загальний розмір кредиту становить 3900 грн, строк кредитування - 300 днів (п. 4.8. договору) з базовим періодом 21 день (п. 4.4. договору), зниженою процентною ставкою 2,5 % на день (п. 10.1. договору з урахуванням умов п. 10.2. договору), зі стандартною процентною ставкою 3,0 % на день (п. 4.6. договору), а позичальник зобов`язався повернути одержані ним кошти кредиту до 02.03.2024, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором (п. 5.1., п. 8.1., п. 8.3., п. 8.5. договору). Відповідно до п. 3.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 1202-1092, договір укладається сторонами у виді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається із п. 3.3., п. 3.8., п. 3.10. Договору про відкриття кредитної лінії №\~1202-1092, його підписано позичальником з використанням одноразового ідентифікатора шляхом введення отриманого одноразового паролю у відповідне поле форми на веб-сайті Кредитодавця, ідентифікація та верифікація позичальника може здійснюватися на підставі п. 3.5. договору за допомогою технології «Bank ID». За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023 між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] як позичальником з використанням електронних цифрових підписів його контрагентів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до умов укладеного 08.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником Договору про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 (а.с. 14-25), кредитодавець відкрив для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором (п. 2.1.), надав позичальникові для задоволення його особистих потреб кредит у національній валюті на умовах, визначених кредитним договором, у безготівковій формі, відповідно до п. 4.1. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 загальний розмір кредиту становить 3900 грн, строк кредитування становить 300 днів (п. 4.8. договору) з базовим періодом 21 день (п. 4.4. договору), зниженою процентною ставкою 2,5 % на день (п. 10.1. договору з урахуванням умов п. 10.2. договору), зі стандартною процентною ставкою 3,0 % на день (п. 4.6. договору), а позичальник зобов`язався повернути одержані ним кошти кредиту до 02.03.2024, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором (п. 5.1., п. 8.1., п. 8.3., п. 8.5. договору). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Листом від ПАТ КБ «Приватбанк» 12.07.2024 повідомлено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с. 46-60) про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, у тому числі 08.05.2023 на рахунок особистого електронного платіжного засобу № [NUMBER] на суму 3900,00 грн з ідентифікатором платежу № 2302599188 (а.с. 54). Також, відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1202-1092 від 08.05.2023, 08.05.2023 платежем № 2302599188 [PERSON] на карту № [NUMBER] видано кредитні кошти за кредитним договором № 1202-1092 від 08.05.2023 на суму 3900,00 грн (а.с. 61). Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за Договором про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 3900,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На день звернення до суду ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з цим позовом строк дії кредитної лінії минув, як стверджує позивач, позичальник у встановлений у договорі строк позичені грошові кошти кредитодавцеві не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач свої зобов`язання перед кредитодавцем, взяті на себе за Договором про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023 виконала повністю або частково. Оскільки докази виконання позичальником [PERSON] взятих на себе за Договором про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023 обов`язків з повернення позичених грошових коштів, процентів та комісії, у матеріалах справи відсутні, суд вважає невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023 встановленим фактом. Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» детального розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за Договором про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023, сума загальної заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 19\~500,00 грн, з яких тіло боргу 3900,00 грн, залишок нарахованих, не погашених процентів 15\~600,00 грн. На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 3900,00 грн суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків щодо повернення позичених коштів, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень п. 10.1., п. 10.2., п. 4.6. Договору про відкриття кредитної лінії № 1202-1092 від 08.05.2023, а саме протягом 300 днів з 08.05.2023 по 26.02.2024 застосувавши до договору процентну ставку у розмірі 3 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У заяві про усунення недоліків представник позивача зазначає, що у період з 08.05.2023 року по 28.05.2023 року (включно) відповідачу нараховувались проценти за зниженою процентною ставкою 2,5%, оскільки відповідно до п. 10.1. Кредитного договору № 1202-1092 від 08.05.2023 року протягом першого Базового періоду, користування Кредитом Позичальник може скористатися правом користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою 2,5%, яка діяла у зазначений період відповідно до п. 10.1. Кредитного договору (3 900,00 (тіло кредиту) / 100% Х 2,50% = 97,50 грн - нарахованих процентів на день). Таким чином, у період з 08.05.2023 року по 28.05.2023 року залишок нарахованих, не погашених процентів становить 2 047,50 грн (21 день х 97,50 грн. на день = 2 047,50 грн). У подальшому, в період з 29.05.2023 року по 02.03.2024 року, як зазначено у заяві про усунення недіолків, у зв`язку з простроченою заборгованістю нарахування процентів відбувалось за стандартною процентною ставкою 3,0%, яка діяла у зазначений період відповідно до п. 4.6. Кредитного договору (3900,00 (тіло кредиту) / 100% Х 3,0% = 117,00 грн нарахованих процентів на день). Таким чином, у період з 29.05.2023 року по 02.03.2024 року відповідно до п. 4.6.Кредитного договору № 1202-1092 від 08.05.2023 року залишок нарахованих, не погашених процентів становить 32\~643,00 грн (279 днів х 117,00 грн на день = 32\~643,00 грн). Відтак, загальна сума заборгованості відповідача за несплаченими процентами за розрахунком позивача, становить: 2047,50 грн (з 08.05.2023 по 28.05.2023) + 32\~643,00 грн (з 29.05.2023 по 02.03.2024 р.) = 34 690,50 грн. Представник позивача зазначає, що після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається з розрахунку заборгованості, а саме: у графі «Ставка %» з 03.03.2024 року зазначено 0% ; станом на 06.11.2024 заборгованість\~відповідача перед позивачем становила 38\~590,50 грн, з яких: 3900,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 34\~690,50 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Представник позивача зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та застосовано Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с. 70-73), а саме: часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 19\~090,50 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 19500,00 грн. Враховуючи зазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника лише частину заборгованості, а саме: заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту) - 3 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 15 600,00 грн, що разом становить 19 500,00 грн. Суд не виявив неправильності або безпідставності розрахунку заявлених до стягнення сум, не довів їх і відповідач. Із урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, крім цього, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені\~судом фактичні\~обставини справи,\~підтверджені належними,\~допустимими,\~достовірними і\~достатніми доказами,\~дослідженими в\~судовому засіданні,\~оціненими кожен\~по окремості,\~а також\~у сукупності\~та взаємозв`язку,\~застосовуючи до\~визначених правовідносин\~норми матеріального\~права,\~з дотриманням\~вимог процесуального\~права,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що майнові\~права позивача\~підлягають захисту\~в судовому\~порядку,\~позов підлягає\~задоволенню,\~а порушене\~право відновленню\~шляхом стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~за Договором\~про відкриття\~кредитної лінії\~№ 1202-1092\~від 08.05.2023,\~укладеного між\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та [PERSON] \~у розмірі\~19\~500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок, з яких: 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 15\~600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за нарахованими процентами. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № 42937 від 26.11.2024, становить 2422,40 грн (а.с. 1), відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved