Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

18.09.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.07.2022 року між ним та відповідачкою [PERSON] , було укладено шлюб, який був зареєстрований у Новгород-Сіверському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було зроблено актовий запис №47. Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач та відповідачка прожили у спільному шлюбі майже два роки, вели спільне господарство та намагались будувати сімейні відносини, але так і не змогли їх побудувати. Місяць тому дружина позивача посварившись з ним, виїхала до свого рідного села разом із речами. Після її відїзду, позивач зозумів, що не бажає поновлювати сімейні відносини. Позивач стверджує, що їх сім`я фактично розпалась і шлюб між ними носить суто формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що наполягає на задоволенні позову. У судове засідання відповідачка [PERSON] також не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить залишити їй прізвище « [PERSON] » та не стягувати з неї судовий збір. В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачкою та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. 05.07.2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Новгород-Сіверським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №47 від 05.07.2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 11.09.2024 року серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не надала суду жодних заперечень щодо позовних вимог. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Оскільки відповідачка під час реєстрації шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище, тому відсутні підстави для застосування положень ст.113 СК України. Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, але враховуючи позицію позивача, суд приходить до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідачки на користь позивача, сплачений ним судовий збір. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved