Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"СІТІСЕРВІС\~-\~КР"\~подав до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним: з 01.02.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Центрально-Міського району в м. Кривому Розі, на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Послуги з утримання позивач надав відповідачам в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р. «Про затвердження\~Примірного переліку\~послуг з\~утримання будинків\~і споруд\~та прибудинкових\~територій та\~послуг з\~ремонту приміщень,\~будинків,\~споруд»;\~Наказу Державного\~комітету України\~з питань\~житлово-комунального\~господарства №\~76\~від 17.05.2005\~р. «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». За період з 01.10.2021 по 01.10.2024 р., позивач надав відповідачам послуги на суму 10824,12 грн. Відповідно до\~норм Цивільного\~кодексу України.\~а саме\~ст.\~11\~ЦК України,\~визначено,\~що «Цивільні\~права та\~обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.»; ст.. 14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.»; ст.. 322 ЦК України. передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…». Стаття 379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.»;\~ст..\~382\~ЦК України\~«Квартирою є\~ізольоване помешкання\~в житловому\~будинку,\~призначене та\~придатне для\~постійного у\~ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»(ст..\~20),\~передбачає,\~«Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». Заходи досудового врегулювання спору не проводилися. В порушення вищезазначених норм, відповідачі не виконали своїх обов`язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустили заборгованість перед позивачем у розмірі 10824,12 грн. Стаття 625\~ЦК України,\~визначає,\~що «Боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Станом на 01.02.2022 інфляційних збитки становлять 37,37 грн .3% річних 7,71 грн. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звертався до відповідачів через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, із заявою про видачу судового наказу, але суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу виніс ухвалу про скасування судового наказу від 21.03.2024 р. по справі № 216/8409/23, тому позивач з метою захисту, свого права та інтересу, змушений звернутися із даною позовною заявою. \~ \~ Просять суд винести рішення, яким стягнути з боржників: [PERSON] , [PERSON] , що мешкають за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» суму: заборгованості - 10824,12грн., інфляційні витрати в розмірі 37,37 грн., три проценти річних в розмірі 7,71 грн., та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 17.12.2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. \~ Сторони по справі, їх представники в судове засідання 05.02.2025 року не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. 03.01.2025 року, від представника відповідачів [PERSON] адвоката Пантелєєва О.В. подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідачів просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Додатково 05.02.2025 року на електронну адресу суду від адвоката Пантелєєва О.В.\~ було\~отримано заяву\~про розгляд\~справи \~за \~відсутністю сторони\~відповідачів.\~ 20.01.2025 року, від представника позивачів Мироненко М. О. було отримано відповідь на відзив з додатками, у якому сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 01.02.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Центрально-Міського району в м. Кривому Розі, на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Свою діяльність у якості управителя багатоквартирних будинків Центрально-Міського району м. Кривого Рогу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» здійснює на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради 18.11.2013 Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі, копія якого надавалося разом із позовною заявою. В свою чергу підставою для укладення вищезазначеного Договору стало проведення конкурсу балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків. Процедура проведення конкурсу регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг» (Порядок №631) та Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №60 від 25.04.2005 року «Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді» (Наказ №60). Згідно п.1.4 Наказу №60, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. Згідно п.2 Порядку № 631, організатором конкурсу є балансоутримувач житлового фонду, тобто Управління благоустрою та житлової політики. Організатор конкурсу утворює комісію, до складу якої входять представники організатора конкурсу, органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади, а також (за їх згодою) представники об`єднань організацій роботодавців у сфері житлово-комунальних послуг, що приєдналися до Галузевої угоди у сфері житлово-комунального господарства, представники територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та споживачі, які не пізніше ніж за три дні до закінчення строку подання конкурсних пропозицій дали свою згоду бути членами конкурсної комісії (п.5 Порядку). Склад конкурсної комісії затверджує його організатор (п.6 Порядку). Для участі у конкурсі його учасники подають оригінали або засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, передбачених конкурсною документацією (п.16 Порядку). Пунктом 2 Положення визначено, що учасником конкурсу є суб`єкт господарювання, який подав конкурсну пропозицію. Таким чином, суб`єктами у сфері проведення конкурсу на визначення управителя житлового фонду є: 1. Конкурсна комісія та її члени, які здійснюють підготовку і проведення конкурсу, приймають рішення за його наслідками (представники УБЖП, органу місцевого самоврядування, виконавчої влади, за їх згодою: представники організації роботодавців у сфері ЖКГ, представники органу центральної влади у сфері захисту прав споживачів та споживачі); 2. Учасники конкурсу (особи, які подали свої пропозиції). Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» всі питання приймаються співвласниками на зборах. Дані збори оформлюють протоколом співвласників багатоквартирного будинку. Але співвласниками не подано жодного протоколу зборів до органів місцевого самоврядування, відповідно до якого би Вони обрали іншого управителя багатоквартирного будинку. Таким чином, Позивач є управителем даного багатоквартирного будинку на підставі раніше укладеного договору з органами місцевого самоврядування. Так, згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Послуги з утримання позивач надав відповідачу в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р. «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». За період з 01.10.2021 по 01.10.2024 р., позивач надав відповідачам послуги на суму 10824,12 грн. Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст. 11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.»; ст.. 14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.»; ст.. 322 ЦК України. передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…». Стаття 379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.»; ст.. 382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України «Про житлово-комунальні послуги»(ст.. 20), передбачає, «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». Заходи досудового врегулювання спору не проводилися. В порушення вищезазначених норм, відповідач не виконав своїх обов`язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість перед позивачем у розмірі 10824,12 грн. Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Станом на 01.02.2022 інфляційних збитки становлять 37,37 грн .3% річних 7,71 грн. У відзиві Відповідач вказує, що виконавець доводить розрахунок тарифів до відома власників житлових будинків, власників квартир, власників нежитлових приміщень у житлових будинках та інших споживачів послуг шляхом проведення щодо кожного будинку громадських слухань. Слід зазначити, що дане формулювання Відповідач взяв з Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення громадських слухань для доведення розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території» № 359 від 16.11.2009 року, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 288 ( v0288858-11 ) від 14.11.2011 року. Тобто, з 2011 року дані норми не застосовуються при доведенні розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводяться на підставі рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, із чітким зазначенням розміру цих тарифів та строків надання послуг, періодичності: Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №176 від 12.04.2017р. встановлює розмір тарифу на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, що надаються населенню м. Кривого Рогу товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР»- діє з 01.05.2017 року. Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №231 від 10.05.2017р., Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.12.2011 №435 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) у м. Кривому Розі» Відповідно до\~ст.144\~Конституції України,\~органи місцевого\~самоврядування в\~межах повноважень,\~визначених законом,\~приймають рішення,\~які є\~обов`язковими\~до виконання\~на відповідній\~території.\~Крім того,\~ п.2\~ст.7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» органи\~місцевого самоврядування\~встановлюють ціни/тарифи\~на житлово-комунальні\~послуги(норма\~діяла на\~момент затвердження\~Рішення виконавчого\~комітету Криворізької\~міської ради\~№176\~від 12.04.2017р.\~ встановлює\~розмір тарифу\~на послугу\~з утримання\~будинків,\~споруд та\~прибудинкової території,\~що надаються\~населенню м.\~Кривого \~Рогу \~ товариством\~ з\~ \~обмеженою \~ відповідальністю\~«СІТІСЕРВІС-КР»).\~Отже,\~ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР»\~починаючи з\~01.05.2017\~року по\~теперішній час,\~ послуги\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~ прибудинкової\~території здійснював\~нараховування вартості\~послуг відповідно\~до нормативного\~тарифу,\~який був\~затверджений органом\~місцевого самоврядування.\~ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР»\~нараховує вартість\~послуг виходячи\~з фактичних\~обсягів їх\~надання,\~тобто згідно\~«фактичного тарифу»\~у відповідності\~до порядку\~встановлення тарифів\~на послуги\~з утримання\~будинку та\~прибудинкової території,\~затвердженого Постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~869\~від 01.06.2011\~року,\~який на\~1м2\~не перевищуватиме\~встановленого нормативного\~показника.\~Наразі формування\~фактичного тарифу,\~який виставлявся\~до сплати\~Відповідачам,\~здійснювалося \~у відповідності\~до Постанови\~Кабінету Міністрів\~України «Про\~внесення змін\~до Порядку\~формування тарифів\~на послуги\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~прибудинкових територій» від 17 липня 2015 р. № 515. Відповідачі у відзиві зазначають, що позивачем порушуються вимоги Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 712 від 05.09.2018 р., в тому числі пунктів 9, 11, 12. Ці Правила визначають порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - договір управління), укладеного відповідно до Законів України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та Про житлово-комунальні послуги. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» для багатоквартирного будинку [ADDRESS] надає послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових території, а не послугу з управління багатоквартирним будинком. Тобто, в даних правовідносинах які виникли між Позивачем та Відповідачами слід застосовувати не Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 712 від 05.09.2018 р., а Наказ Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р. «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Даний Наказ не передбачає складання Позивачем планів визначених у п. 12 Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 712 від 05.09.2018 р. Дані послуги надавались всьому житловому будинку, а не одноособово конкретному споживачу, всі співвласники житлових і нежитлових приміщень несуть солідарну участь в оплаті за дані послуги залежно від своєї частки у майні будинку. При проведенні нарахувань за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій калькуляційною одиницею виступають квадратні метри, тобто сума нарахувань не залежить від кількості зареєстрованих або проживаючих у приміщенні осіб. В свою чергу відповідно до ст. 7 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги Споживач має право безоплатно одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. На виконання даної норми Закону та вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30.07.2012р. «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад» зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб- сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет, яким є Криворізький ресурсний центр (електронна адреса: https://krogerc.info/ua/komgosp.html.) Відповідачі у відзиві зазначають, що будинок, в якому проживають відповідачі, руйнується, дощова вода підмиває фундамент будинку, ремонт в будинку не проводився дуже тривалий час, опалення в будинку не мається, оскільки труби забиті сміттям. При цьому, на підтвердження даного факту Відповідачами до Суду не надано жодних доказів. Відповідно до одного з принципів цивільного судочинства, змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3. ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК). Згідно з ч.1 ст.76 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 77 та 78 ЦПК встановлено, що докази мають бути належними та допустимими. Ч.1 ст.77 зазначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому, відповідно до ч. 2 ст.77 ЦПК Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення Ч.6 ст.88 ЦПК закріплює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги»: у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. З боку Відповідачів до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не надходило жодних викликів представника підприємства для перевірки якості наданих послуг або для фіксації будь-яких порушень. Таким чином, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» за період з 01.10.2021 р. по 01.10.2024 р. за адресою [ADDRESS] надавало послуги з утримання будинку і прибудинкової території споживачам своєчасно, безперебійно та належної якості. На підтвердження фактично наданих послуг Позивачем надано до суду картки фактичної собівартості утримання будинку за адресою [ADDRESS] за період з 01.10.2021 р. по 01.10.2024 р., відомості по видам наданих послуг за той самий період. Відповідачі зазначають, що Позивачем порушено порядок подання доказів(не подано доказів разом із поданням позовної заяви), то всі подані в подальшому позивачем докази є недопустимими та неналежними. Згідно ч. 1. ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. ч 1. ст. 78 встановлюється допустимість доказів, а саме суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Натомість, відповідно до ст.43 ЦПК України, Учасники справи мають право подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Тобто, у разі виникнення необхідності у подані доказів на підтвердження зазначених у відповіді на відзив міркувань та аргументів, позивач має право подати докази також під час розгляду справи. Тобто, в такому випадку докази є належними та допустимими, оскільки вони містять у собі предмет доказування та були одержані у встановленим законом порядку. Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (ч.1 ст.6). Відповідно до п.1 ч.2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно п.2 ч.2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та\\або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до Постанови Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13 законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови здійснювати оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачі зазначають, що вони неодноразово зверталися до позивача із проханням укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, однак це не вбачається з матеріалів справи. З огляду на наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за вказаний в позовній заяві період та у вказаній сумі, інфляційні втрати, 3% річних. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 99 ЦПК України, передбачає, що «У разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.\~У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.» Так при поданні заяви про видачу судового наказу позивач сплатив 268,40 грн., відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», тому за подання даної позовної заяви, позивач здійснив доплату у розмірі 2759,60 грн. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved