Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

02.12.2024 [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м.\~Запоріжжя з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В заяві вказала, що [PERSON] , [INFO] , є її батьком. У березні 2013 року батько поїхав до м.\~Борисполь Київської області, де мешкав у будинку [ADDRESS] разом з її сином (своїм онуком). 19.04.2013 батько вийшов з будинку та більше не повернувся. 28.04.2013 вона звернулася до Бориспільського РУП ГУНП у Київській області з заявою про зникнення батька. Розшукові дії не дали результатів. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім, їй це необхідно для зняття його з реєстрації, оскільки наразі він продовжує бути зареєстрований в квартирі і на нього нараховуються комунальні платежі. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що останній раз бачила батька у 2013 році, після його зникнення вона звернулася до органів поліції, які займалися розшуком, але результати відсутні. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2024 заяву залишено без руху, заявниці встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2024 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2025 витребувано додаткові докази по справі. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29.05.1971, та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 29.04.1994. [PERSON] , [INFO] , з 18.04.1996 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративним послуг Запорізької міської ради від 09.12.2024. Згідно з довідкою Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 29.10.2024 [PERSON] оголошений у розшук 07.05.2013, у зв`язку з чим заведено оперативно-розшукову справу № 05/11. Витягом з ЄРДР № 12013100100000908 від 28.04.2013 підтверджується внесення відомостей щодо зникнення [PERSON] . З відповіді Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 20.01.2025 вбачається, що на даний час місцезнаходження [PERSON] , [INFO] не встановлено. Відповідно до довідки Центру обслуговування клієнтів ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2013 року. Допитана як свідок [PERSON] повідомила, що знала [PERSON] приблизно з 1994 року, оскільки вони проживали в сусідніх квартирах в [ADDRESS] . Охарактеризувала [PERSON] як позитивну, контактну, дружню людину. Приблизно у 2009 році їй стало відомо, що [PERSON] періодично почав їздити до м. Борисполя, оскільки після смерті його дружини в бориспільському будинку лишилася її тітка, яка потребувала догляду. Свідок бачила, як час від часу [PERSON] повертався в свою квартиру в м. Запоріжжя і потім їхав назад до [PERSON] , однак, десь орієнтовно після 2013 року він поїхав до [PERSON] і не повернувся; після цього вона протягом останніх 12 років його не бачила. В подальшому від [PERSON] їй стало відомо, що [PERSON] безвісно зник. На теперішній час місцезнаходження [PERSON] , не встановлено. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Згідно зі ст.ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти. Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22.11.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18, підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №\~225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. З урахуванням викладених обставин, за наявності обґрунтованих даних про те, що заявниці невідомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду на обставини, які зумовили звернення заявниці до суду із даною заявою, з метою зняття з реєстрації, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів; суд бере до уваги, що вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved