Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернулася [PERSON] до Ємільчинської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом. Позивач приходиться спадкодавцю дочкою, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім позивача, на день смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги був чоловік померлої [PERSON] , який помер [INFO] , а також спадкоємцями за законом першої черги є рідні сестри заявника (дочки померлої) [PERSON] , [PERSON] та рідний брат заявника (син померлої) [PERSON] , які на спадкове майно не претендують. На її звернення до нотаріуса з проханням видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на право на земельну частку (пай), яке належало матері [PERSON] , їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що для видачі такого свідоцтва їй потрібно надати нотаріусу правовстановлюючий документ на майно, а саме оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що видавався на ім`я матері. Просила визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Гагаріна» с. Сергіївка, Сергіївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом, що належало її матері [PERSON] , померлій [INFO] . Ухвалою суду від 23.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку підготовчого засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.01.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.4). Чоловіком [PERSON] був [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.06.1983 Сергіївською сільрадою Ємільчинського району Житомирської області та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.01.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.7 та 7 на звороті). Родинні відносини між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 24.10.2017 Житомирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) та покійною [PERSON] , зокрема, покійна була її матір`ю, підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого повторно 24.10.2017 Житомирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області де матір`ю зазначена [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] . (а.с.8,9). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 18.04.2024 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.6). Згідно копій заяв [PERSON] від 11.04.2024, [PERSON] від 11.04.2024, посвідчених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., зареєстрованих в реєстрі за № 4113, № 4114 та копії заяви [PERSON] від 20.04.2024 посвідченої приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О., зареєстрованої в реєстрі за №1011 слідує, що вони на спадщину після смерті матері [PERSON] не претендують, звертатися до суду з метою визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини не будуть (а.с.15,16,17). З інформації Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 30.07.2024 за №29-6-0.1044-2751/35-24 слідує, що в у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ПКСП «ім. Гагаріна» Сергіївської сільської ради Звягельського (Ємільчинського) району зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 002261 за № 233 від 14.02.1997 на ім`я [PERSON] . Видача дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) чинним законодавства України не передбачено. Станом на 01.01.2013 державний акт на право власності на земельну ділянку, взамін вищевказаного сертифікату, не реєструвався та не видавася. (а.с.20). Позивачем було розміщено оголошення у газеті «Народна трибуна» №43 (10451) від 25.10.2024 про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №00226, виданий на ім`я [PERSON] , втрачено та вважати недійсним. (а.с. 21 на звороті). Згідно копії довідки старости Березниківського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області О. Шнайдера від 09.04.2024 за № 188, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . [INFO] , де тимчасово проживала без реєстрації (а.с.18) З копії довідки старости Березниківського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області О. Шнайдера від 09.04.2024 за № 189 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно була включена в список на розпаювання земель ПКСП «ім. Гагаріна» с. Сергіївка, Сергіївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області під номером 205, під прізвищем [PERSON] (а.с.19). З постанови приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскуна О.С. від 22.07.2024 за № 490/02-31/148/24 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Гагаріна» с. Сергіївка, Сергіївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.26, 27) Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право на спадкування мають особи, визначені у законі (ст. 1223 ч. 1 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на право на земельну частку (пай) слід задовольнити, визнавши за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Гагаріна» с. Сергіївка, Сергіївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позов підлягає до задоволення частково, зокрема саме позовні вимоги щодо права на земельну частку (пай). Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: partial