Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діяла представник - Маркевич Я.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 88881,75 грн, судові витрати у сумі 2684,00 грн просили покласти на відповідачів. Позовні вимоги\~обґрунтовані\~тим,\~що за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за абонентським рахунком [NUMBER] здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги»\~№\~1875\~від\~24.06.2004\~року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати наданих послуг, за період з 01.07.2012 року по 31.01.2022 року, у боржників виникла заборгованість в сумі 88881,75 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води, судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року позовні вимоги\~Комунального підприємства\~«Харківські теплові\~мережі» задоволено,\~стягнуто солідарно\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального\~підприємства «Харківські\~теплові мережі»\~заборгованість за\~централізоване опалення\~та гарячу воду в розмірі\~88881 грн 75 коп. та стягнуто судовий збір по 894,67 грн з кожного. 04.11.2024 року на адресу суду надійшла заява відповідачів [PERSON] та [PERSON] про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2024\~року заява про перегляд заочного рішення задоволена, заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.09.2023 року скасоване, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, 17.02.2025 року, через підсистему «Електронний суд», подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтриав у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Відповідачі, які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. 22.01.2025 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Відповідачі у встановлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подали до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з інформацією з реєстру територіальної громади міста Харкова відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (діють з 13.08.2019), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ст. 525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок\~викладений у\~постановах Верховного\~Суду від\~20\~квітня 2016\~року у\~справі №\~6-2951цс15,\~від 26\~вересня 2018\~року у\~справі №\~750/12850/16-ц,\~від 06\~листопада 2019\~року у\~справі №\~642/2858/16,\~від 07\~липня 2020\~року у\~справі №\~7128916/17-ц,\~від 20\~листопада 2024\~у справі\~№ 463/6799/18, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18. Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. Суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовилися від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відповідачі є споживачами комунальних послуг,\~які надає\~КП «ХТМ».\~За адресою:\~ [ADDRESS] ,\~КП «ХТМ» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с. 5). Згідно з наданими позивачем відомостями про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу відповідачі мають заборгованість за надані їм комунальні послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з липня 2012 року до січня 2022 року в розмірі 88881,75 грн. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. У\~статті 540 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом,\~зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Таким чином, при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання.\~Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Зазначений висновок зроблений\~в\~ухвалі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 638/18231/15. Відповідачі відзиву на позовну заяву та доказів, які б спростували наявність заборгованості перед позивачем не надали, у зв`язку з чим, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією нотаріально засвідченого перекладу свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого Департаментом охорони здоров`я Штату Пенсильванія США (переклад з англійської мови на українську). У зв`язку з чим ухвалою суду від 17.02.2025 року провадження у цивільній справі за позовом КП «Харківські\~теплові мережі»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~надання послуг\~з опалення\~та гарячої\~води було\~закрито в частині позовних вимог до [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , [INFO] , задоволенню не підлягають, а заборгованість, яка виникла за адресою: [ADDRESS] , підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Щодо строків позовної давності та суми заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.\~1 ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Сплив позовної\~давності,\~про застосування\~якої заявлено\~стороною у\~спорі,\~є підставою\~для відмови\~у позові\~(ч.\~4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про застосування до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» строків позовної давності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення Цивільного\~кодексу України доповнено», зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з липня 2012 року по квітень 2017 року заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Враховуючи долучені до позову відомості про нарахування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води за період з квітня 2017 до січня 2022 року включно, заявлені в межах строку позовної давності. У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачами своїх\~зобов`язань\~по сплаті\~комунальних послуг\~у повному\~обсязі,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~підлягають частковому\~задоволенню,\~а з\~відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованості за опалення та гарячу воду за період з квітня 2017 до січня 2022 року у розмірі 57258,14 грн. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до платіжних доручень № 5554 (# 1222869617121) від 23.03.2023 року, № 3600 (# 922244906921) від\~14.02.2022\~року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1729,00 грн (57258,14х2684,00/88881,75).

Outcome: partial