Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Сигляк В.А. звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 10.08.2023 року о 14 год. 55 хв. в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області [PERSON] керував автомобілем HYNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , який належить його батьку [PERSON] , в порушення п.2.3 б, п. 12.1 ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху та допустив з`їзд на узбіччя та в подальшому наїзд на транспортний засіб - автомобіль RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] отримав суттєві механічні пошкодження, що призвело до його фізичного знищення. Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2023 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки [PERSON] не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить суд стягнути із неповнолітнього [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальні збитки у зв`язку з фізичним знищенням автомобіля у сумі 148994 грн., або у разі відсутності самостійного заробітку та майна достатнього для відшкодування завданої неповнолітнім шкоди, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] , як батьків неповнолітнього [PERSON] , на користь позивача [PERSON] матеріальних збитків у зв`язку з фізичним знищенням автомобіля у сумі 148994 грн., а також судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 11989,94 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, зазначив, що [PERSON] згоден на визнання автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] фізично знищеним і не заперечує проти його передачі особі, яка відшкодує спричинену шкоду, після фактичного відшкодування збитків. У подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити та стягнути понесені судові витрати. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечувала, адже стороною позивача не надано доказів на підтвердження розміру спричинених збитків, а звіт №В-27 від 02.11.2023 року, виконаний експертом Блідаром В.В. викликає обґрунтовані сумніви щодо його правильності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову з тих же підстав. У подальшому представник відповідачів надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідачів, зазначила, що позов вони визнають в сумі 138099 грн. 47 коп., що включає суму матеріальних збитків та понесені судові витрати. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини і дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2023 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.2 ст.126, ст.124 КУпАП та встановлено, що 10.08.2023 р. о 14 год. 55 хв. в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області керував автомобілем HYNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 Г ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, [PERSON] 10.08.2023 р. о 14 год. 55 хв. в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області керував автомобілем HYNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] без посвідчення водія категорії «В», якого не отримував взагалі, чим порушив п.2.1 А ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, [PERSON] 10.08.2023 р. о 14 год. 55 хв. в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області керуючи автомобілем HYNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив з`їзд на узбіччя та в подальшому наїзд на транспортний засіб - автомобіль RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3 Б, п.12,1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] позивач є власником транспортного засобу RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] який зазнав механічних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В ході судового розгляду встановлено, що на час ДТП водій автомобіля HYNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №1905/24-27 від 06.12.2024 року ринкова вартість колісного транспортного засобу RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , до ДТП, станом на 10.08.2023 року складає 116857 грн. 13 коп., вартість його відновлювального ремонту без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на 10.08.2023 року складає 259149 грн. 35 коп., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на 10.08.2023 року складає 136703 грн. 41 коп., отже вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в ДТП, станом на 10.08.2023 року складає 116857 грн. 13 коп., тобто такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ. При цьому, звіт № В-27 від 02.11.2023 року, виконаний експертом [PERSON] щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , суд не приймає до уваги, адже він викликає обґрунтовані сумніви щодо його правильності і в ході допиту експерта [PERSON] такі сумніви не усунуті. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Хоча цивільно-правова відповідальність відповідача і не була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", однак у даній справі слід також керуватись нормами вказаного Закону, адже порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 205/1314/16-ц). Статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. Так само у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 643/4161/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідно до статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі №643/4161/15-ц, провадження № 61-13692св18, зроблено висновок, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Аналогічні висновки щодо необхідності згоди позивача із визнанням транспортного засобу фізично знищеним містяться в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2019 року, справа № 758/8578/15-ц, провадження № 61-8962св18 та постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, справа №164/342/17, провадження № 61-30093св18. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, враховуючи, що ремонт автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини неповнолітнього відповідача - [PERSON] , є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на ремонт вказаного транспортного засобу перевищують його ринкову вартість на момент пошкодження, та приймаючи до уваги, що позивач, який є власником даного транспортного засобу, згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, так як він звертається до суду з вимогою про відшкодування матеріальних збитків у зв`язку саме з фізичним знищенням автомобіля і його представник в судовому засідання підтвердив цю позицію, суд визначає розмір шкоди за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, тобто з вартості автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , до дорожньо-транспортної пригоди, що становить 116857 грн. 13 коп.. Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Згідно ч.2 ст.1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21 грудня 2023 року за № 359510606, нерухоме майно, яке на праві власності належить неповнолітньому відповідачу - [PERSON] , відсутнє. Згідно довідки Побузького ліцею від 23.01.2024 року №4 [PERSON] , 2007 р.н. на момент її видачі навчався в 11 класі ліцею. В ході розгляду справи не було встановлено, що [PERSON] має у власності майно за рахунок якого може бути відшкодована заподіяна шкода. Таким чином, матеріальна шкода, яка завдана неповнолітнім відповідачем, у разі відсутності майна, має бути відшкодована його батьками, які залучені відповідачами у справі. Враховуючи викладене суд задовольняє позов частково шляхом стягнення з неповнолітнього [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальних збитків у зв`язку з фізичним знищенням автомобіля у сумі 116857 грн. 13 коп., а у разі відсутності майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, солідарно з його батьків [PERSON] та [PERSON] в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів судових витрат. Згідно ст.ст. 133, 137, 139, 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1168 грн. 57 коп., витрати на правову допомогу в сумі 6500 грн., витрати на залучення експерта в сумі 13252 грн.40 коп., а у разі відсутності майна, достатнього для відшкодування, в рівних частинах з його батьків [PERSON] та [PERSON] . При цьому, витрати на залучення експерта-товарознавця [PERSON] , що сплачені згідно товарного чеку №2 від 02.11.2023року в сумі 4000 грн. слід залишити за позивачем з мотивів, що наведені вище. На підставі викладеного,

Outcome: partial