Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування, з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Одеської міської ради, в якій просила: -відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; -стягнути з [PERSON] ( [INFO] ) на користь та на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви - 26.02.2024 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . -стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 на користь та на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви - 26.02.2024 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до органу опіки та піклування Пересипської райадміністрації Одеської міської ради зі Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання та документи стосовно невідкладного відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від батьків: [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. 05.02.2024 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшла інформація про те, що за адресою: [ADDRESS] , проживає малолітня дитина в неблагополучній родині, в квартирі повна антисанітарія, сморід, мати не здійснює догляд за дитиною, в будинку збираються сторонні чоловіки, які перебувають ймовірно в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння. Спеціалістами Служби у справах дітей ОМР спільно із представниками відділення поліції № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 05.02.2024 року невідкладно здійснений виїзд за вищевказаною адресою, під час якого з`ясовано, що в будинку знаходилися малолітня [PERSON] , [INFO] , та її мати [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання, родина проживає у частині будинку, займає дві кімнати. В кімнатах сморід, повна антисанітарія, шпалери обдерті, лінолеум в значних пошкодженнях, вікна затягнуті тканиною, на підлозі розкидані речі, одяг та сміття, постільна білизна відсутня зовсім, ковдра та подушки дуже брудні, на кухні залишки їжі, брудний посуд. В будинку відсутнє опалення, маленька кімната, де спить дитина дуже рідко опалюється електричним каміном. В будинку відсутній холодильник, будь-яка побутова техніка. Крім того, відсутній стіл та місце для навчання дитини, немає жодних дитячих книжок, іграшок. Туалет знаходиться надворі. Під час відвідування [PERSON] поводилася агресивно, то кричала, то плакала, згодом заспокоїлася, малолітня дитина спала в ліжку закутана, на неодноразові спроби розбудити її не реагувала, не дивлячись на післяобідній час. У [PERSON] на руках, обличчі, спині наявні гнійні рани. Батько малолітньої дитини - [PERSON] надати будь-які пояснення не зміг, повідомивши що постійно працює, вдома буває дуже рідко. [PERSON] надала письмові пояснення, де зазначила, що їй повідомили, що в неї антисанітарія, дитина бідна, але вона її балує. Донька відвідує школу № 125. Її родичі хочуть забрати будинок, заходять коли їх немає вдома, тикають голки та леза в двері. Зазначила, що вона уклала фіктивний шлюб. [PERSON] , повідомила, що на даний час хворіє. Надалі писати відмовилася. В бесіді [PERSON] повідомила, що будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав її батьку, після його смерті належить їй, з її слів документи на будинок зникли. Зареєстрована вона з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належала її матері. В подальшому надавати будь-які пояснення відмовилась, посилаючись на втому. Зі слів [PERSON] , на даний час у другій частині будинку ніхто не проживає, але зі слів сусідів вечорами там збираються сторонні чоловіки. Малолітня [PERSON] , [INFO] , прокинувшись, розповіла, що дуже мерзне, бо вдома холодно, камін включають дуже рідко. Також повідомила, що раніше ходила в школу № 61, зараз її перевели в школу № 125. Але, з нею там ніхто не дружив, і вона зовсім не ходить в школу, не вміє ні читати, ні писати. Мама каже, що коли вона ходила в школу, то відразу хворіла, тому краще бути вдома. Дитина не пам`ятає коли купалася, а їла один раз вчора, тобто [INFO] . Крім того, малолітня [PERSON] , [INFO] , повідомила, що бачила, як мама та дядьки, які приходили, дихали парою та світилася лампочка. 05.02.2024 року проведено оцінку рівня безпеки малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний акт. Дитина мала зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, а саме: поруч з дитиною відчувався неприємний запах, дівчинка були одягнені в брудний одяг, спостерігався низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом та занедбаністю. Дитина не забезпечена належним харчуванням, доглядом, який відповідає віку та сезону. Помешкання, в якому проживає дитина захаращене, не пристосоване для її проживання, а саме: відсутнє тепло, місце для навчання, меблі, ліжко. Висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно. В подальшому, у межах компетенції, спеціалістами Служби та представниками відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області малолітню [PERSON] , [INFO] , відповідно до пункту 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 тимчасово влаштовано до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей Одеської міської ради Одеської області». Посилаючись на те, що для вирішення подальшої долі дитини та надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківських прав, необхідне рішення суду, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача- Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування,не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав позов та пояснив, що хоче забрати дитину додому. Додав, що є їх помилка, як батьків в ситуації, що склалася, адже в будинку був безлад, однак підстав забрити дитину не було, оскільки він працював та привозив кошти. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що хоче забрати дитину додому, купила квартиру. Додала, що дитина хворіла, тому не ходила до школи. Спір між батьками щодо того з ким буде проживати дитина відсутній. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд заслухав учасників судового засідання, дослідив всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданиим 09 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.8) 14 жовтня 2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 1867, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 жовтня 2023 року Примосрьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південнного міжрегіонаоьнгго управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.14) 05 лютого 2024 року до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації Одеського міської ради Одеської області» направлено [PERSON] , [INFO] , що вбачається з акту прийому дитини до центру (а.с.15) 05 лютого 2024 року [PERSON] надала письмові пояснення службі у справах дітей ОМР, в яких зазначила про те, що соцпрацівники їй повідомили що у неї антисанітарія, дитина бліда, хоча вона в неї одна та вона її балує. Між родичами спір щодо будинку.Дитина навчається в 125 школі. (а.с.16) Згідно Атку проведення оцінки рівня безпеки дитини від 05.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] . Мати: [PERSON] , [INFO] , не працює. Батько: [PERSON] , [INFO] , працює на мебельні фабриці. На момент виявлення дитини: дитина повідомляє про небезпеку та просить допомогти: ні. Наявні фізичні та оповедінкові ознаки, що можуть свідчити про дорстке поводження з дитиною: ні. Інші ознаки поведінкових та емоційних розладів немає. Травм - немає. Наявні факти, що можуть свідчити про те, що з дитиною вступали в статеві зносини та/або вчиняли розпустні дії стосовно неї: ні. Наявні ознаки погіршення стану здоров`я на момент виявлення дитини: ні. Дитина має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності: так : низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом та занедбаністю, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, одяг дитини не відповідає віку та сезону, дитина одягнута в брудний одяг, зі слів дитини не милася більше тижня. Наявні факти залучення дитини до протиправної діяльності: ні. Дитина стала очевидцем злочину/правопорушення проти життя, здоровя, волі честі, гідності, статевої свободи, статевої недоторканості: так. Розповідь дитини: мама та чужі дядьки нюхали пар з якоїсь лампочки. Коментар спеціаліста: в наявності (бульбулятор). Дитина залишена під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння, перебування під дією психоактивних речовин вираженого психічного розгляду: ні. Наявність небезпечної поведінки або ознак психічних та поведінкових розладів, зокрема внаслідок вживання: наркотичних чи психотропних нопоїв, спостерігають напади агресії. Батьки, інші законні представники, особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною, перебувають у невідкладному стані, що є прямою загрозою їх життю та здоровю або їх оточенню: так, мати. Коментар спеціаліста: мати агресивна, постійно курить та плаче. Наявні ознаки незабезпечення дитини : належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. Помешкання, в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання: так, перебуває в антисанітарному стані, відсутнє тепло, наявні щури, таргани, клопи, миші, є небезпека пожежі. Результата проведення оцінки рівня безпеки дитини: дуже небезпечно (а.с.20-24) Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 14.02.2024 року, основними ознаками та чинниками, що спричинили СЖО є вилучення 05.02.2024 року з родини [PERSON] та [PERSON] , малолітньої [PERSON] , в зв`язку з невиконанням належних батьківських обов`язків, сімя /особа потребує надання соціальних послуг: консультування, надання послуги разового консультування. (а.с.95-97) Як вбачається акту умов проживання від 05.02.2024 року, проведеного працівника служби у справах дітей ОМР за адресою: [ADDRESS] , приватний будинок складається з двох частин по 2 кімнати в кожній частині. В одній половині зі слів сусідів збираються наркомани. Антисанітарія повна. Шпалери обдерті, лінолеум подраний. Повна антисанітарія, відсутнє ополення, туалет на вулиці. Відсутня постільна білизна. Відсутні продукти харчування. На кухні брудний посуд, в казані залишки старої каші. Сморід, відсутній холодильник. У дитини не має власного ліжка, місця для навчання. Дитина їла вчора раз в день кашу. Прогрівали камінату каміном, але дуже холодно. Умови проживання непридатні для дитини. (а.с.25) Наказом служби у справах дітей ОМР №25 від 07.02.2024 року, взято на первинний облік малолітню [PERSON] , [INFO] ; дані про малолітню [PERSON] , [INFO] , внесено до книги первинного обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; дані про малолітню [PERSON] , [INFO] , внесено до банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів. (а.с.93-94) Наказом служби у справах дітей ОМР № 13 від 21 березня 2024 року, взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сімї, в якій батьки ухиляються від виконанняч батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] (а.с.90) Згідно характеристики Одеської гімназії № 125 ОМР, [PERSON] , учениця 3-А класу, не привчена до самообслуговування: робоче місце у неї завжди неохайне, потребує постійного контролю зі сторони вчителя. Дівчинка не завжди має охайний вигляд. [PERSON] не завжди забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Мама несистематично забезпечує [PERSON] , залежно від потреб. На уроках образотворчого мистецтва та трудового навчання відсутні необхідні приладдя, забуває зошити, про що неодноразово була попереджена мама на індивідуальних бесідах. Батьки на зв`язок виходили не систематично. (а.с.91) Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини викликає сумнів, оскільки вказаний перелік обставин, за яких була знайдена малолітня дитина- в будинку, без ознак насилля, жорсткого поводження, чи втягнення у злочинну діяльність, в забрудненій одежі - не містять причинно-наслідкового зв`язку з рівнем встановленої небезпеки: «дуже небезпечний рівень безпеки». Обставини, в пункті 5 акта проведення оцінки рівня безпеки дитини (розіл 4) щодо перебування матері у стані, що є прямою загрозою її життю та здоров`ю або оточенню, суд відхиляє, поскільки реакція матері- плач, куріння та агресивність, цілком передбачувана у вказаній обстановці. Обставини викладені у пункті 4 (розділ 4) акту, а саме щодо наявності небезпечної поведінки або ознак психічних та поведінкових розладів, зокрема внаслідок вживання: наркотичних чи психотропних нопоїв, не підтверджені належними та допустимими засобами доказування, а відтак не можуть бути прийняті до уваги судом, бо є лише припущенням. Обставини викладені у позовній заяві щодо невідвідування дитиною школи через поведінку батьків, спростовується характеристою в якій відсутні посилання на невідвідування школи дитиною (а.с.91) Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, судом вбачається, що за період часу з дня відібрання дитини до розгляду справи відповідачі не втратили інтересу до участі у вихованні дитини, люблять її, бажають виправити ситуацію. Вирішуючи вимогу позивача щодо відібрання малолітньої дитини, суд виходив з наступного. Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789- XII (далі - Конвенція про права дитини), зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статі 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Статтею 170, 171 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При вирішенні питання що стосується життя дитини враховується думка дитини якщо дитина може її висловити . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Згідно з частиною другою статті 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Під час розгляду справи судом не встановлено, що сім`я відповідачів є особливо непридатною або неблагополучною, що батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами, що залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я, морального виховання, та що проблеми, які виникли у родині відповідачів не можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, ніж відібрання дитини від батьків. Навпаки, відповідачі незважаючи на складні умови проживання, люблять свою дитину, бажають виправити ситуацію та виховувати дитину. Згідно з частинами першою - третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи викладене, надаючи оцінку зібраним доказам у справі, заслухавши пояснення учасників справи, враховуючи внутрішнє переконання суду, яке ґрунтується на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності та необхідності забезпечення правової визначеності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову Пересипсьткої РА ОМР про відібрання дитини. Оскільки судом не прийнято рішення про відібрання дитини, тому підстав для задоволення вимог про стягнення аліментів також немає. Судові витрати віднести за рахунок держави відповідно до п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed