Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

21 жовтня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що приблизно [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщину в вигляді земельної ділянки що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 817416. У березні 2022 року позивачка з трьома дітьми виїхала з України через введення в Україні воєнного стану. 08 травня 2024 року державним нотаріусом Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори видано постанову про відмову у прийнятті заяви про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку звернення до нотаріуса. Причиною пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало введення в Україні воєнного стану, перебування позивачки за кордоном та запровадження карантинних обмежень. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 листопада 2024 року. Вказаною ухвалою витребувано від Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Через неявку представника відповідача в підготовче засідання, призначене на 13 листопада 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 12 грудня 2024 року. 03 грудня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь з Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. В підготовче засідання 12 грудня 2024 року представник відповідача повторно не з`явився, про день, час та місце підготовчого засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином. 12 грудня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд підготовчого засідання за відсутності сторони позивача, долучення доказів до справи, закриття підготовчого провадження. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 лютого 2025 року. 18 грудня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради, за наявними матеріалами у справі на розсуд суду. 04 лютого 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними у ній доказами, за відсутності сторін та їх представників у судовому засіданні. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне: Позивач є дружиною померлого приблизно [INFO] [PERSON] , який народився [INFO] . [PERSON] на праві приватної власності мав земельну ділянку, площею 0,1253 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Померлий [PERSON] був знятий з реєстрації з 09 червня 2015 року. Постановою державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Карпусь І.О. від 08 травня 2024 року відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] через неприйняття спадщини в установлений законом строк. Донька позивачки [PERSON] та [PERSON] нотаріально засвідчили те, що [PERSON] виїхала закордон і не могла бути присутня під час відкриття спадщини через перебування закордоном у Швейцарії, з 13 березня 2022 року до 01 жовтня 2023 року. 01 жовтня 2023 року [PERSON] була знята з реєстрації в Управлінні у справах населення громади Зеннвальд Діти позивачки [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчили заяви про відсутність претензій та заперечень проти поновлення строку на спадкування для своєї мат5рі [PERSON] та підтримують її позов у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області у повному обсязі. 14 червня 2022 року позиваці закордоном призначалися лікарські засоби. Листом від державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Карпусь І.О. від 22 листопада 2024 року повідомлено суд про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого приблизно [INFO] , не заводилася. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на тривалу хворобу та проходження лікування. Враховуючи наведене, відсутність відомостей про інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, а також незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви, перебування позивачки закордоном, прийом там лікарських засобів, наявність введеного в Україні воєнного стану та існування карантинних обмежень через спалахах короно вірусної хвороби, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач, через наявність вищезазначених об`єктивних причин, пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважних причин. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved