Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунальне некомерційне підприємство «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Звенигородською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру», встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру щодо відшкодування до бюджету коштів, витрачених лікувальним закладом на лікування потерпілих від кримінального правопорушення. Вироком Черкаського апеляційного суду від 24.05.2024 у справі №700/947/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Судове рішення набрало законної сили 24.05.2024. Відповідно до вироку суду близько 00 год. 30 хв. 22.07.2023 [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним мотоциклом невстановленої марки та моделі, рухаючись зі швидкістю 60 км/год. по проїжджій частині вул. Миру в с. Хижинці Звенигородського району Черкаської області, в напрямку від с. Писарівка до с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, на заокругленні дорожного полотна праворуч, відносно його напрямку руху, біля перехрестя вул. Миру та вул. Чернікова, діючи в порушення вимог п. 12.1. ПДР України, здійснив з`їзд з проїзної частини ліворуч, відносно напрямку свого руху, де на узбіччі здійснив наїзд на перешкоду металобетонну електроопору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої променевої кістки та закритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] , а саме - вимог п.п. 12.1. та 12.4. ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON] . З урахуванням викладеного, прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, вбачаючи наявність порушень інтересів держави внаслідок несплати з боку відповідача витрат на лікування, які понесені закладами охорони здоров`я, які фінансуються за рахунок державного бюджету, просить стягнути з [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України витрати, понесені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] у загальній сумі 9743,25 грн. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 03.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзиву до суду не подавав. Відповідно до вимог ч.3\~ст.200 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 206 цього ж Кодексу. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 13 ЦК України встановлено цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що вироком Черкаського апеляційного суду від 24.05.2024 у справі №700/947/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Судове рішення набрало законної сили 24.05.2024. Відповідно до вироку суду близько 00 год. 30 хв. 22.07.2023 [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним мотоциклом невстановленої марки та моделі, рухаючись зі швидкістю 60 км/год. по проїжджій частині вул. Миру в с. Хижинці Звенигородського району Черкаської області, в напрямку від с. Писарівка до с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, на заокругленні дорожного полотна праворуч, відносно його напрямку руху, біля перехрестя вул. Миру та вул. Чернікова, діючи в порушення вимог п. 12.1. ПДР України щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи в порушення вимог п.12.4. ПДР України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., здійснив з`їзд з проїзної частини ліворуч, відносно напрямку свого руху, де на узбіччі здійснив наїзд на перешкоду металобетонну електроопору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої променевої кістки та закритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] , а саме - вимог п.п. 12.1. та 12.4. ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON] . Витрати лікарняного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення відповідачем не відшкодовані, що підтверджується отриманою інформацією на запити від Національної служби здоров`я України, КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» (від 01.11.2024 №39056/2-16-24; від 05.11.2024 № 652/01-14). Витрати лікарні на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] складають 9743,25 грн., що підтверджується листом КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 05.11.2024 № 652/01-14. Зазначені кошти на лікування [PERSON] витрачені за фінансування Національної служби здоров`я, згідно з договором №3139-Е421-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 28.04.2021. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачено програмою медичних гарантій. Отже, послуги КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно з п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 (далі - Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Відповідно до абзацу першого пункту 3 вище вказаного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. З огляду на викладене позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved