Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначила, що з 02.12.2021 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вказує, що на початку літа 2024 року сімейні відносини з відповідачем стали погіршуватися, між ними часто виникали сварки та суперечки, причиною яких були різні погляди на сімейне життя. З липня 2024 року з відповідачем спільне господарство не ведуть та проживають окремо, фактично сім`я існує формально. Примирення з відповідачем вважає неможливим, оскільки втрачено почуття любові та поваги один до одного. Посилаючись на викладені обставини просить розірвати шлюб. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.12.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15-16). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, поданий до нього позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с.23). Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, про що подав до суду окрему письмову заяву про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 02.12.2021 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №801, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.12.2021 року (а.с.4). Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20.06.2024 року (а.с.4а). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved