Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

25 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 52,0 кв.м. В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27 квітня 2002 року, виданого на підставі рішення виконкому Волноваської міської ради від 17 квітня 2002 року № 47 та зареєстрованого Волноваським бюро технічної інвентаризації 27 квітня 2002 року за реєстровим № 7812. Для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок позивач звернувся з вищезазначеними документами до ЦНАПу. Проте, в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором було зупинено розгляд заяви позивача у зв`язку з направленням відповідних запитів до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, та Волноваського бюро технічної інвентаризації. Оскільки під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено вказаним Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутні. У відповідь на запити реєстратора підтвердження відомостей про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року не було отримано, так як доступ до реєстрових справ, зберігачем яких є ТОВ «Волноваське бюро технічної інвентаризації» - відсутній. Тому, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області № 75981436 від 08 листопада 2024 року щодо реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у проведенні реєстраційних дій відмовлено. Питання внесення інформації про речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно викликане необхідністю отримання компенсації за знищені та пошкоджені об`єкти нерухомого майна. У зв`язку з вищезазначеним позивач не може зареєструвати своє право власності на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та позбавлений можливості вільно розпоряджатись своїм майном, що порушує його право власності. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на житловий будинок, позивач вимушений звертатись з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Шпак О.М. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~способом захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~може бути,\~зокрема, визнання права. Судом встановлено, що 27 квітня 2002 року Волноваською міською радою на підставі рішення Виконкому Волноваської міської ради № 47 від 17 квітня 2002 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). На вказаному правовстановлюючому документі міститься реєстраційний напис про те, що 27 квітня 2002 року право приватної власності [PERSON] на зазначений житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано Комунальним підприємством «Волноваське бюро технічної інвентаризації» та записано в книгу № 36 за реєстровим № 7812 (а.с. 7 (зворотній бік)). Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до\~статті 328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 22 червня 2018 року Комунальним підприємством «Волноваське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що житловий будинок загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 52,0 кв.м., складається з наступних приміщень: І веранда площею 5,8 кв.м., ІІ - веранда площею 8,6 кв.м, ІІІ - веранда площею 4,3 кв.м, 1 кухня площею 12,7 кв.м., 2 санвузол площею 10,1 кв.м., 3 житлова площею 10,1 кв.м., 4 - житлова площею 10,6 кв.м., 5 - житлова площею 17,6 кв.м., 6 житлова площею 13,7 кв.м. (а.с. 8-12). Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0500 га з кадастровим номером 1421510100:01:003:0259, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Державного акта про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 084791, виданого на підставі рішення Волноваської міської ради від 21 грудня 2011 року № 6/13-369 (а.с. 13). Місто Волноваха Донецької області відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (з відповідними змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій), відноситься до територій активних бойових дій. Позивач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, виїхав з м. Волноваха Донецької області у с. Кошманівка Полтавського району Полтавської області, згідно з довідкою від 03 липня 2023 року № 1618-5002843996 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). 25 вересня 2024 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лисиці І.О. з відповідною заявою (реєстраційний номер 63121119) з метою проведення державної реєстрації його права власності на житловий будинок [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27 квітня 2002 року. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 08 листопада 2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області Лисиця І.О. було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 75981436 у зв`язку з тим, що після завершення строку, встановленого частиною 3 статті 23 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~не усунуті\~обставини,\~що були\~підставою для\~прийняття рішення\~про зупинення\~розгляду заяви\~про державну\~реєстрацію прав,\~а саме:\~не було\~отримано документи\~на підтвердження\~відомостей про\~зареєстровані речові\~права до\~01\~січня 2013\~року,\~так як\~доступ до\~реєстрових справ,\~зберігачем яких\~є ТОВ\~«Волноваське бюро\~технічної інвентаризації»\~відсутній,\~підприємство та\~документація не\~евакуйовані та\~знаходяться на\~тимчасово окупованій\~території (а.с.\~16).\~ У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належний йому житловий будинок. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014\~№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої\~статті 15 та статті 392\~ЦК власник\~майна має\~право пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач є власником житлового будинку з господарським будівлями та спорудами [ADDRESS] , однак на теперішній час його право власності на цей житловий будинок не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію його права власності на житловий будинок, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно. З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 52,0 кв.м. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved