Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

У листопаді 2024 року до Київського районного суду м.\~Одеси з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі також позивач, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~500817652 від 29.05.2019 в розмірі 57\~270,11 грн, з яких: 49\~234,70\~грн за тілом кредиту, 13\~835,41 грн за процентами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі первісного кредитного договору відповідачу надано кошти (кредит). У подальшому право вимоги за вказаним договором на підставі договорів факторингу по ланцюгу факторів перейшло до позивача. Оскільки відповідачем не виконано обов`язок з повернення тіла кредиту та процентів за користування ним, товариство звернулося з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 29.11.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого. З позовної заяви вбачається, що 29.05.2019 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №\~500817652 в електронній формі шляхом його підпису електронним одноразовим ідентифікатором на суму кредиту в розмірі 52\~548,05\~грн, на умовах зворотності та платності, на строк 60 місяців з процентною ставкою 23% річних. Доказів перерахування коштів на платіжну картку позичальника не надано. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір факторингу №\~1 відповідно до якого право вимоги заборгованості за договорами, перелік яких наведено в Додатку №\~1-1 до цього договору, переходить від клієнта до фактора (п.\~2.1), що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників (п.\~2.3). Факт передачі Реєстру боржників (без долучення самого Реєстру) випливає з акта приймання-передачі від 22.02.2021 до договору факторингу №\~1 від 22.02.2021. До матеріалів справи також долучено виписку з Реєстру договорів (боржників) відносно [PERSON] за кредитним договором №\~500817652 від 29.05.2019. Наступного дня, 23.02.2021, між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №\~01-23-02/21 відповідно до якого право вимоги заборгованості за договорами, перелік яких наведено в Додатку №\~1-1 до цього договору, переходить від клієнта до фактора (п.\~2.1), що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників (п.\~2.3). Факт передачі Реєстру боржників (без долучення самого Реєстру) випливає з акта приймання-передачі від 23.02.2021 до договору факторингу №\~01-23-02/21 від 23.02.2021. До матеріалів справи також долучено виписку з Реєстру договорів (боржників) до договору факторингу №\~01-23-02/21 від 23.02.2021 відносно [PERSON] . Однак вказана виписка підписана з однієї сторони представником АТ «Альфа-Банк», який не є стороною договору факторингу №\~01-23-02/21 від 23.02.2021. Відтак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами всього ланцюжку факту переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч.\~3 ст.\~2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи. Відповідно до ч.\~1-4 ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.\~1, 2 ст.\~13 ЦПК України). З аналізу викладених вище правових норм та обставин, установлених на підставі наданих позивачем доказів, випливає, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір в електронному вигляді, право вимоги за яким у подальшому було передано факторам. Відтак факт отримання кредиту, оплати за кредитом, період нарахування та сплати процентів, перехід права вимоги від клієнта до факторів є предметом доказування у справах цієї категорії. Натомість позивачем не надано до суду належних доказів факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Наявна в матеріалах справи копія роздруківки, як і всі інші долучені документи, не завірена належним чином. Долучені копії документів АТ «Альфа-Банк» щодо надання кредиту позичальнику (оферта, анкета-заява, графік платежів, паспорт споживчого кредиту) надруковані дуже дрібним шрифтом, а їх копії виготовлені в поганій якості, що позбавляє суд можливості підтвердити/спростувати факт укладення кредитного договору. Указані документи не є читабельними. Також, як відмічалося судом не підтверджено належними доказами факт переходу права вимоги від ТОВ «ФК Форт» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відповідно до Реєстру боржників та виписки з цього Реєстру договорів (боржників) відносно [PERSON] . Надана виписка не підписана уповноваженим сторонами договору факторингу. За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наданий позивачем розрахунок в позові, підвередити/спростувати наявність заборгованості за кредитним договором, наявність підстав процесуальної правоздатності у позивача щодо права вимоги до відповідача. Відповідно до ч.\~1,\~3 ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: dismissed