Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

В жовтні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] (далі - позивачка, [PERSON] ) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про зміну способу стягнення аліментів. 05.12.2024 на запит суду, який направлено відповідно до ч. 6 ст. 186 ЦПК України, з Фастівської районної військової адміністрації Київської області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, з якої встановлено, що [PERSON] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 29.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`ятиденний термін з дня отримання копії даної ухвали. 05.12.2024 позивачкою подано до суду позовну заяву в новій редакції, у якій вона просить суд змінити розмір аліментів та в подальшому стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2015. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON] , які проживають разом із позивачкою. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2021 у справі № 753/14180/21 стягнуто аліменти з відповідача на двох дітей у розмірі 3 000 грн на кожну дитину. Наразі [PERSON] досяг повноліття та вступив до вищого навчального закладу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2024 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 3 000 грн щомісячно на період його навчання. Коштів, які стягуються на утримання дітей не вистачає, оскільки починаючи з 2021 року відбулось зростання цін на товари та послуги, що призвело до збільшення витрат на потреби дітей, а тому вона була вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Відповідно до поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа, відповідач отримав зазначені документи 25.12.2024. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у строк встановлений в ухвалі суду відзив не надав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2005, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2015. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва складено актові записи про народження № 647 та № 1993. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2021 у цивільній справі №753/14180/21 збільшено розмір аліментів встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.11.2014 (справа № 753/14784/14-ц) та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 3000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2024 у справі №753/5337/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 3 000,00 грн щомісячно на період навчання сина [PERSON] в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», починаючи з 14.03.2024, й до закінчення навчання - 30.06.2027 року включно. Відповідно до довідки № 335 від 29.10.2024 виданої заступником ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» - Петренко Григорій Максимович є студентом другого курсу, групи ВР-31 денної форми і закінчує навчання в університеті - 30.06.2027. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно із частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 194/629/17-ц (провадження № 61-37792св18). Разом з тим, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) / постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.08.2022 у справі № 712/6313/21 (провадження № 61-3728 св 22)/. Отже зміна способу стягнення аліментів (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (частина перша статті 192 Сімейного кодексу України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. При цьому, суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 та від 16.06.2021 у справі № 643/11949/19, які зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Суд не може залишити поза увагою інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, а батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 664/252/19-ц, від 09.11.2022 у справі № 173/2312/18. Позивач обґрунтовуючи вимоги позову посилалася на те, що коштів, які стягуються на утримання дітей недостатньо, оскільки ціни на товари та послуги значно зросли, що збільшило її витрати на утримання дітей. Відповідачем не було надано суду доказів про розмір його доходу, наявність рухомого чи нерухомого майна у власності, інших аліментних зобов`язань, що в сутності впливає на матеріальне становище. Враховуючи, що відповідач не подав відзив та докази на спростування заявлених вимог, суд вважає позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів такими, що підлягають задоволенню. Стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та обов`язок утримання батьками своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, що потребують матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання, регулюються різними нормами Сімейного кодексу України, які у свою чергу передбачають різні строки дії судового рішення (аліменти на неповнолітню дитину стягуються до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання повнолітнього сина/доньки до припинення навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення 23 років - з урахуванням того, яка з цих обставин настане першою). Оскільки, період навчання [PERSON] в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» закінчується 30.06.2027, а [PERSON] досягне свого повноліття [INFO] , для запобігання в подальшому перешкод у виконанні судового рішення, суд вважає за необхідне визначити аліменти в наступних частках: на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача та на утримання сина [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, що в сукупності складає 1/3 частину заробітку (доходу) [PERSON] . Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного, статтями 180-183 Сімейного кодексу України, статтями 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України,-

Outcome: approved