Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Представник позивача, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 3026380224 від 13.02.2024 року в сумі 59800 грн 00 коп та понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3026380224 в електронному форматі у порядку, визначеному\~ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 8000 грн шляхом перерахунку на його банківську картку на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики - 30 днів; дисконтна (знижена) процентна ставка 0,01 % на день (3,65% річних); процентна ставка поза акційна (базова) - 2,5% на день (912,5% річних); дата надання позики 13.02.2024 року; дата повернення позики - 14.03.2024 року. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а саме не повернула своєчасно суму кредиту та не сплатила нараховані відсотки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 59800 грн 00 коп, що складається з: 8000 грн 00 грн заборгованість за тілом кредиту; 51800 грн 00 коп заборгованість за процентами. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та витрати на сплату судового збору. Представник позивача, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання. Представник відповідача, [PERSON] адвокат Грабар Ю.О., у судовому засіданні, уточнивши свої додаткові пояснення у справі, просила у позові відмовити, оскільки строк дії договору становить 30 днів, проте в порушення умов договору, банком розраховано строком у 259 днів прострочення за даним договором позики. 16.01.2025 року представником відповідача, [PERSON] адвокатом Грабар Ю.О. до суду подано додаткові пояснення у справі, в якому зазначено, що відповідач категорично не погоджується з позовними вимогами та розрахунок банку є помилковим, оскільки враховуючи ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. За підрахунком загальні витрати за даним споживчим кредитом становить суму, що більше ніж в сім разів перевищує суму наданого кредиту, що є несправедливим обрахунком загальних витрат за споживчим кредитом, отже і несправедливою умовою договору, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 59800 грн 00 коп не можуть бут задоволені (а.с. 61-62). 15.11.2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.02.2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договір про надання грошових коштів у позику № 3026380224 в електронній формі, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(а.с. 17-20). Відповідно до п. 1.1 договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі: 8000 грн 00 коп шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.5. та/або 1.6. цього договору, його додатків. Згідно п. 1.2 договору строк позики (строк дії договору) становить\~30 днів. Відповідно до п. 1.1.4 договору дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» - 0,01 % на день (3,65 % річних). Згідно п. 1.1.5 договору процентна ставка позаакційна (базова) - 2,5 % на день (912,5 % річних). П.1.3 вказаного договору визначено, що орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 13.02.2024 року. Дата повернення позики 14.03.2024 року. Повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця або через особистий кабінет на сайті позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів. Моментом зарахування оплати позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця або отримання відповіді від партнера позикодавця про зарахування коштів. Відповідно до п. 1.10. договору позики, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. У відповідності до п. 1.5, 1.5.1., 1.6 договору позики: на період строку, визначеного п. 1.2. договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 % (з урахуванням програми лояльності ТОВ "Іннова Фінанс", правил акції ТОВ "Іннова Фінанс" «Перший кредит») від суми позики за кожний день користування позикою; у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 цього договору застосовується позакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті; У випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,01 % на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ "Іннова Фінанс", правил акції ТОВ "Іннова Фінанс" «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2,5 % на день від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 4.1, 4.2 зазначеного договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою. У випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації змінюється та визначається виходячи з поза акційної (базової) процентної ставки визначеної в пункті 1.1.5. цього договору, якщо інше не буде визначено у додатковій угоді, укладеній між сторонами. Згідно п. 5.5 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді унікального буквено-цифрової комбінації відповідно до правил та\~ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис. Договір був підписаний [PERSON] 13.02.2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора. У таблиці обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до договору № 3026380224 від 13.02.2024 року , зазначено дату видачі позики/дату платежу\~\~13.02.2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді\~30, сума позики\~8000 грн 00 коп, реальна річна процентна ставка\~3,71%, загальна вартість позики\~8024 грн 00 коп, (а.с. 21). У відповідності до квитанції ТОВ «Контрактовий дім», 13.02.2024 року на рахунок [PERSON] було успішно перераховані кошти в сумі 8000 грн 00 коп, ІД операції - 1364514038 (а.с. 23). До матеріалів справи долучена анкета клієнта [PERSON] із зазначенням ідентифікаційних даних клієнта та інформації стосовно бажаного кредиту (а.с. 6); паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування (а.с. 24-26). Як вбачається проведеного позивачем розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 3026380224 від 13.02.2024 року, який відображено у тексті позовної заяви, заборгованість відповідача складає 59800 грн 00 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн 00 коп, заборгованість за процентами 51800 грн 00 коп (розрахунок процентів проведено за 259 днів прострочення (8000х2,5%х259). Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті\~6\~та\~627 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому\~Законом України "Про електронну комерцію". Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У\~статті 3 цього Закону\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 цього Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 вищевказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Приписами ст.\~525,\~526 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За правилами ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1\~ст. 629 ЦК України\~вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1\~ст. 612 ЦК України\~зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050\~ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 8000 грн 00 коп підтверджено інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування суми кредиту. Однак, як вбачається з умов договору, що також узгоджується із таблицею обчислення загальної вартості позики, яка є додатком №1 до договору та його невід`ємною частиною та паспортом споживчого кредиту, які було підписано [PERSON] , строк позики становить 30 днів. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що позичальником [PERSON] було ініційовано пролонгацію дії договору (порядок якої встановлено п.4.9 Договору) та, відповідно, укладалися додаткові угоди між сторонами з цього приводу, а отже вимога позивача про стягнення відсотків у сумі 51800 грн 00 коп не підлягає до задоволення, оскільки відсотки за умовами договору можуть нараховуватися в межах строку дії останнього. В даному випадку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 8000 грн 00 коп та проценти в розмірі 6000 грн 00 коп (30 х 2,5 х 8000/100). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 567 грн 08 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 ЦК України, ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial