Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Корюківської міської ради Чернігівської області в інтересах дитини [PERSON] звернувся до суду і просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] , [INFO] ; передати дитину [PERSON] , [INFO] , Корюківській міській раді Чернігівської області як органу залишити в закладі, де вона перебуває. Свої вимоги мотивують тим, що малолітня дитина [PERSON] 02.05.2023 була відібрана від батьків згідно рішення виконавчого комітету Корюківської міської ради № 160. Батьки малолітньої [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, не піклуються про стан здоров`я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не виховують дитину, не забезпечують матеріально, а також після відібрання дитини на протязі одного року не звернулися до суду з позовом про повернення дитини. Орган опіки та піклування зазначає, що [PERSON] , [PERSON] ніде не працюють, згідно обстеження побутових умов проживання сім`ї, проведених працівниками служби у справах дітей Корюківської міської ради умови є незадовільними, характеристики з минулого місця роботи [PERSON] є негативними, батьки зловживали алкогольними напоями, проходили протиалкогольне лікування. За час перебування дитини в Прилуцькому обласному будинку дитини «Надія» батьки дитини , не відвідували її, іноді надсилали кошти, участі у вихованні дитини, її утриманні, лікуванні, розвитку не брали, майже не відвідували дитину у закладі. Ухвалою суду від 20.06.2024 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 08.08.2024 у справі продовжено проведення підготовчого провадження для отримання доказів по справі. Згідно ухвали суду від 09.10.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Від відповідачів 13.01.2025 надійшов відзив по справі, тобто під час проведення судового розгляду в справі, клопотання про поновлення строку подачі відзиву по справі до нього додано не було. Відповідно до 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на те, що відповідачі приймали участь у підготовчих судових засіданнях, клопотання про поновлення строку для подачі відзиву не надали, суд відповідно до вимог зазначених норм ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за наявних в справі доказів. Представник позивача, органу опіки та піклування Корюківської міської ради, у судовому засідання позовні вимоги підтримала, зазначила, що умови проживання дитини не змінилися, батьки не виконують своїх батьківських обов`язків та не звернулися до суду з позовом про повернення дитини. Представник третьої особи Служби у справах дітей Корюківської міської ради під час судового засідання позовні вимоги підтримала, зазначила, що батьків малолітньої дитини дуже низький виховний потенціал, вони не характеризуються з позитивної сторони та не можуть виконувати свої батьківські обов`язки. Представник третьої особи Відділення соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Корюківської міської ради під час судового розгляду з позовом погодилась, зазначила, що батьки не належним чином виконували свої батьківські обов`язки, а тому проживання дитини разом із ними протирічить її найкращим інтересам. Представник третьої особи КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» у письмовому клопотанні просила справу розглянути без їхнього представника. Відповідачі в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування, зазначили, що покращили побутові умови, придбали все необхідне для дитини, [PERSON] зазначила, що офіційно працевлаштувалася. Відповідачі вказували, що мають намір налаштувати сімейне життя та просили не позбавляти їх доньки, до якої мають сильні почуття любові. Представник відповідача під час судового засідання просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначив, що під час відібрання дитини у батьків були порушені вимоги законодавства. Представник відповідача зазначив, що орган опіки та піклування робить висновки про те, що батьки не виконують своїх батьківських обов`язків лише на підставі обстеження побутових умов відповідачів. Представник відповідача вказав на те, що материнство та батьківство охороняється державою. [PERSON] та [PERSON] щомісяця телефонували до КНП Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» та цікавилися станом здоров`я дитини і розвитку дитини, висилали кошти на придбання медикаментів. Крім того, представник відповідача просив суд врахувати позицію постанови КЦС ВС від 20.03.2024 № 204/2097/22 Заслухавши пояснення учасників справи, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 04.05.2023 Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), батьками дитини є батько [PERSON] , мати [PERSON] . Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.06.2023 малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано у її батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] , без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі частини всіх видів їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання їх дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Корюківської міської ради Чернігівської області № 294 від 10.08.2023 [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з відібранням її від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Згідно інформації № 493 від 04.04.2024 КНП «Прилуцький будинок дитини «Надія», дитина [PERSON] , [INFO] виховується в закладі з 26.12.2023. За час перебування дитини в закладі батьки - [PERSON] , [PERSON] дитину не відвідували, не телефонували, не приймала участі у вихованні, лікуванні та утриманні дитини. З моменту відібрання дитини і по теперішній час, батьки не ініціювали повернення дитини, не цікавилась її станом здоров`я, розвитку, не вживала заходів щодо утримання. Рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради 05.06.2024 № 225 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] » затверджено висновок органу опіки та піклування Корюківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Корюківська міська рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне за невиконання батьківських обов`язків позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] , відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження умов проживання від 03.05.2024, 27.09.2024 проведеними за місцем проживання родини [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] умови проживання незадовільні. У будинку брудно, накурено, відчувається стійкий запах алкоголю, на столі стоять залишки алкогольних напоїв. Господарі житла знаходяться з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В холодильнику відстуній мінімальний запас продуктів, немає запасу консервації на зиму, окрім картоплі. Умови для виховання дитини відсутні, ліжко та прогулянковий візочок для дитини закидані речами, одягу та взуття для дитини, що відповідав би її віку, не виявлено, батьки мають низький виховний потенціал. Згідно довідок від 29.08.2022 та 02.08.2022 [PERSON] та [PERSON] проведено протиалкогольне лікування методом блок-ін`єкцій. Як свідчить характеристики від 03.06.2024, від 04.10.2024 на працівника ТОВ «Слав Форест» [PERSON] , прийнятий на підприємство 08.01.2024. За період роботи зарекомендував себе як безвідповідальний працівник. Допускає порушення у дотримання трудової дисципліни у частині відсутності на роботі без поважних причин (прогули). Згідно відповіді Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 10.10.2024 № 12048/124/44-20254 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності 24.07.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 178 КУпАП. Так само Корюківське РВП ГУНП в Чернігівській області повідомило листом від 10.10.2024 № 12049/124/44-2024 [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності 02.01.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків. Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного Службою у справах дітей Корюківської міської ради 14.10.2024 на вимогу суду, умови проживання незадовільні. Не відповідають загальноприйнятним нормам: брудно, не прибрано, відчувається запах алкоголю та запах несвіжих залишків їжі. На кухні брудно: брудний посуд, залишки їжі в каструлі, які мають вже не приємний запах, підлога брудна, не підметена, чистий посуд відсутній, стеля протікає, шибки на вікнах вибиті. На зиму майже відсутній запас продуктів, погріб не пристосований для зберігання продуктів, погріб не пристосований для зберігання продуктів в зимовий період. Мінімальний запас дров. Будинок опалюється дровами (є грубка). Відсутнє водопостачання. В холодильнику мінімальний запас продуктів. Для виховання та розвитку дитини не забезпечено належні умови для проживання та розвитку дитини. Відсутнє спальне місце для дитини (наявне спальне дитяче ліжко замале, закидане дитячими речами, які не відповідають віку та сезону). Верхнього одягу та взуття немає. До акту обстеження умов проживання додано фото таблицю. Відповідачами до матеріалів справи також було додано фотокартки їхнього будинку на підтвердження того, що в них наявні дрова, в хаті прибрано (а.с. 114-118) Представником відповідачів до матеріалів справи було додано характеристику, складену старостою Охрамієвицького старостинського округу, стосовно [PERSON] , який до 10.05.2011 проживав в с. Охрамієвичі, навчався в Охрамієвицькій ЗОШ I-III сутпенів, після школи працював русловиком (працівником по розчистці русел) у Корюківському МУВГ. Конфліктів з односельцями, сусідами не мав. Скарги від мешканців громади не надходили (а.с. 136). Згідно довідки КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 16.01.2025 № 02-14/75 дитина [PERSON] [INFO] виховується в закладі з 05.05.2023. За час перебування дитини у закладі батьки - [PERSON] та [PERSON] телефонували 18.05.2023, 06.06.2023, 08.06.2023, 12.06.2023, 15.06.2023, 19.06.2023, 06.07.2023, 04.09.2023, 02.10.2023, 14.11.2023, 30.11.2023, 08.12.2023, 15.01.2024, 02.02.2024, 25.03.2024, 01.05.2024, 09.05.2024, 07.07.2024, 22.08.2024, 01.10.2024, 21.10.2024, 07.11.2024, 07.12.2024, 14.12.2024, 23.12.2024, 24.12.2024, 03.01.2025, 09.01.2025, 10.01.2025, 15.01.2025 цікавилися станом здоров`я і розвитку дитини, висилали кошти на придбання медикаментів. Батьки [PERSON] та [PERSON] 09.09.2024 та 16.01.2025 відвідували дитину [PERSON] , принесли дитині подарунки та солодощі. Також до додаткових пояснень, сформованих 10.01.2025 у системі «Електронний суд» було додано фото таблицю помешкання відповідачів, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] навели лад у будинку та наявні два ліжечка для дитини, візочок та одяг, наявні законсервовані продукти. Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного 06.01.2025 працівниками Служби у справах дітей Корюківської міської ради в помешканні за адресою [ADDRESS] , умови проживання задовільні, санітарно-епідеміологічний стан потребує покращення, в будинку тепло, запас твердого палива мінімальний. Запас продуктів мінімальний. Є окреме спальне місце для дитини, наявні м`які іграшки, одяг та взуття для дитини, що відповідав би віку дитину відсутні. Комісія прийшла до висновку, що батьки дитини [PERSON] мають низький батьківський виховний потенціал, допускають вживання алкогольних напоїв. До акту обстеження додано фото таблицю. Згідно довідки ТОВ «Куак «Фанда» від 31.01.2025 № 07-01/2025 [PERSON] дійсно працює в товаристві з 28.01.2025 сторожем молочнотоварної ферми. Допитані під час судового розгляду свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є родичами відповідачів, зазначили, що [PERSON] та [PERSON] є люблячими батьками, випадки вживання алкогольних напоїв так само були, однак на даний час вони не вживають, покращили свої побутові умови, мати дитини змінила своє ставлення до материнства і намагається зробити все для повернення дитини додому, в тому числі влаштуватися на роботу. Батько дитини не має можливості працювати через поганий стан здоров`я, однак він докладає всіх зусиль для того, що створити належні умови для проживання дитини у будинку. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від: 07 лютого 2024 року у справі № 455/307/22 (провадження № 61-16965св23),22 листопада 2023 року у справі № 1915/2789/12 (провадження № 61-14726св23), 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), на які, у тому числі, посилалася заявниця. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22 (провадження № 61-16164св23), від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22 (провадження № 61-14340св23), від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20 (провадження № 61-1544св21),та інші). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13). У справі від 30 червня 2020року (заява № 70879/11) ЄСПЛ також наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21 (провадження № 61-5203св23), від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22 (провадження № 61-10115св23), від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20 (провадження № 61-1544св21), від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18(провадження № 61-13690св20), на які, у тому числі, посилалася заявниця). За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. З огляду на всі встановлені обставини, під час розгляду справи, а саме на те, що відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог, намагаються створити належні умови для проживання їхньої дитини, не втратили зв`язку із дитиною, неодноразово телефонували до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, висилали кошти на придбання медикаментів, приїздили особисто, відповідач влаштувалася на офіційну роботу, батьки дитини проходили лікування від алкогольної залежності, до адміністративної відповідальності протягом останнього року не притягалися, суд приходить до висновку про те, що доказів того, що змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо суду не надано, а також не доведено, що [PERSON] та [PERSON] становлять реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Також суд враховує ту обставину, що в найкращих інтересах дитини це не втратити не втратити зв`язку із родиною, і що позбавлення батьківських прав її батьків позбавить можливості сімейного життя із ними, тому суд вважає за необхідне не погодитися з висновком органу опіки та піклування про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхньої доньки [PERSON] та відмовити в задоволенні позовних вимог Корюківської міської ради, як органу опіки та піклування. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір з відповідачів не стягується.

Outcome: dismissed