Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 листопада 2024 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно своєї неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Підставою цьому зазначив те, що з 2009 року перебував у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] . 19 травня 2022 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області шлюб між ними було розірвано. Відповідач зовсім не приймає участі у виховані та утриманні своєї доньки, не спілкується, не відвідує, не телефонує. Дитина проживає разом з батьком за його місцем реєстрації в с. Коси, Подільського району Одеської області. Крім того, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2022 місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , було визначено разом з батьком, [PERSON] , [INFO] . Позивач зареєстрований я фізична особа підприємець, має стабільний заробіток, якого вистачає на утримання доньки. Перешкод відповідачу у вихованні та спілкуванні з донькою ніхто не вчиняє, проте з літа 2022 року вона жодного разу не виявила бажання зустрітися з нею, та взагалі місце її перебування невідоме. Тому позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник Служби у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без участі представника, наданий висновок підтримують. Представник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без участі представника та врахувати надані пояснення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами 25 липня 2009 року був зареєстрований шлюб, який 19 травня 2022 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області, справа № 505/890/22, шлюб, зареєстрований 25 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління\~юстиції Одеської\~області,\~за актовим\~записом № 30, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - розірвано. У сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 29 травня 2010 року, актовий запис № 255. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2022, справа № 505/924/22, місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , було визначено разом з батьком, [PERSON] , [INFO] . На даний час, малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики наданої старостою Косівського старостинського округу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 23-25/117 від 18.11.2024, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , зарекомендував себе з позитивного боку, у побуті завжди спокійний, тактовний. Доброзичливий син, батько та підтримка для рідних. За характером врівноважений, розсудливий, терплячий, справедливий. До кримінальної та адміністративної відповідальності під час мешкання за даною адресою не притягувався. Розбіжностей, суперечок із представниками влади не мав. Скарг від жителів села на нього не надходило. В спілкуванні товариський та ввічливий, виховує доньку, [PERSON] , [INFO] , де в сім`ї панує розуміння та повага. Мати у вихованні доньки участі не приймає. Згідно з довідкою ліцею № 5 Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 545 від 14.11.2024, [PERSON] , [INFO] , є ученицею 8-А класу. Дитина дійсно проживає з батьком і перебуває на повному його утриманні, мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, участі у її вихованні ні в усній, ні в письмовій формі не приймає, батьківські збори не відвідує. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Служби у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Куяльницької сільської ради від 24 грудня 2024 за р. № 319, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовано висновок тим, що у 2022 році матір дитини подала на розлучення з батьком дитини та залишила доньку з батьком, після чого дитина проживає з [PERSON] , а [PERSON] , в свою чергу, повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, та виховання та утримання доньки [PERSON] . Крім того, у 2022 році мати дівчинки мала бажання забрати дитину та виїхати в росію, де в неї є родичі, проте [PERSON] відмовилася переїжджати в іншу країну, та покидати Батьківщину. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164\~СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, що виразилась у її нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона до цього часу так і не намагалася найти зустрічей з донькою та налагодити відносини з нею, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, та несе загрозу здоров`ю та життю дитини, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 4\~ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно вимог ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved