Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2025 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, позов задоволено. 21.01.2025 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. та витрати пов`язаних з відправкою кореспонденції у розмірі 55,00 грн. 27.01.2025 року до суду надійшли заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення в яких він просить відмовити позивачу у стягненні судових витрат, у зв`язку з тим, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є незначної складності, а витрати на правову допомогу, заявлені позивачем є неспівмірними із заявленими вимогами та нерозумними. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, врахувавши заперечення сторони відповідача, суд вважає за можливе задовольнити заяву частково та ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2025 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, позов задоволено. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених [PERSON] у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.06.2023 року; копію додаткової угоди №29/08/2024 від 29.08.2024 року; копію додаткової угоди №29/01/2024 від 20.01.2024 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 20.01.2025 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.06.2023 року. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial