Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначила, що відповідач у справі є її батьком, та рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.02.2006 року на її утримання до досягнення повноліття з відповідача стягувались аліменти в розмірі: 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача. Позивач зазначає, що [INFO] їй виповнилось 18 років, позивач є студенткою Одеського національного університету см. І.І. Мечникова. Наразі навчається на 1-му курсі біологічного факультету, денної форми навчання. Позивач зазначає, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, та неможливістю влаштуватися на роботу у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги. З урахуванням викладеного просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі: 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 23 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судове засідання сторони до суду не з`явились. На адресу суду 11.02.2025 року (вх. № 4695) надійшла заява позивача [PERSON] про можливість розгляду справи за її відсутності, згідно поданої заяви позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації. На адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30). Разом з цим, згідно роздруківки комп`ютерної програми документообігу загальних судів встановлено, що відповідач у справі отримав смс-повідомлення про виклик до суду (а.с.31), при цьому відзиву на позов, заперечень не надав. З будь-якими заявами на адресу суду не звертався. Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, відповідач повідомлявся, а відтак, підстав для відкладення слухання справи передбачених, ст. 223 ЦПК України не встановлено. Згідно з\~ч.\~3\~ст.211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом позовних вимог є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] (а.с.18). Також, матеріалами справи встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року (справа № 523/15185/20) позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 08 жовтня 2020р. до закінчення навчання [PERSON] , а саме до 30 червня 2024року. Рішення суду набрало законної сили 27.04.2021 року (а.с.6-5-7). На виконання судового рішення 27.04.2021 року судом було видано виконавчий лист (а.с.8-9). Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначила, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Навчається в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова та є студенткою 1 курсу магістратури біологічного факультету, денної форми навчання. Зазначені обставини не дають можливості позивачу працевлаштуватися та отримувати власний дохід, у зв`язку з цим, позивач, як студентка потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] є студенткою 1 курсу другий рівень вищої освіти (магістерський). Термін навчання з 01.09.2024 року по 31.12.2025 року. Вид навчання: денна форма навчання (бюджет). Факультет біологічний (а.с.19). З огляду на досліджені докази судом встановлено, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, місця проживання за місцем знаходження навчального закладу. Позивач у позові вказала, що у зв`язку з навчанням на денній формі, не має можливості працевлаштуватись та відповідно отримувати дохід. Так,\~згідно ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відсутності відомостей щодо неможливості батьком утримувати дитину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідатиме вимогам закону. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягнення судові витрати у розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved