Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.07.2020 між [PERSON] та [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації укладено договір дарування земельної ділянки розміром 0,0709 га, кадастровий номер 5610300000:03:001:0031, що знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. У подальшому відповідачкою було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] будучи іноземною громадянкою, 14.07.2020 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення т упродовж року добровільно її не відчужила,у зв`язку з чим право власності на земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах. ІІ.\~Заяви,\~клопотання\~та\~інші процесуальні\~дії\~у\~справі Ухвалою суду від 25.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 17.06.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачка [PERSON] згідно поданих заяв просить розгляд справи проводити у її відсутності, оскільки вона перебуває за кордоном. Спочатку зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проте в подальшому направила до суду неодноразово заяви, в яких вказує, що у позовній заяві не правильно вказано адресу знаходження земельної ділянки. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до суду надійшло клопотання, в якому просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Третя особа Дубенська міська рада про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило У судовому засіданні прокурор Дубенської окружної прокуратури Стрільчук Н.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково вказала, що згідно договору дарування громадянка російської федерації [PERSON] отримала у дарунок змелену ділянку розміром 0,0709 га, кадастровий номер 5610300000:03:001:0031, що знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. У подальшому, 14.07.2020 [PERSON] на підставі вказаного договору було застосовано право власності на дану земельну ділянку. Таким чином, відповідачка, будучи іноземною громадянкою, у 2020 році набула права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та протягом року відповідним чином її не відчужила. Кінцевий строк сплинув 14.07.2021. Тому право власності на земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації. Враховуючи,\~що ГУ\~Держгеокадастру у\~Рівненській області\~самостійно до\~суду не\~звернулося та\~заходів ніяких\~не вживало,\~прокуратура змушена\~звернутися до\~суду в\~його інтересах.\~Тому просить\~позов задоволити,\~судові витрати\~покласти на\~відповідачку.\~Щодо заперечень\~відповідачки,\~щодо неспівпадіння\~адреси земельної\~ділянки зазначила,\~що згідно\~державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою [ADDRESS] знаходиться дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,0709 газ кадастровим номером 5610300000:03:001:0031\~для ведення\~особистого селянського\~господарства.\~Інша земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~5610300000:03:001:0505 площею\~0,06\~га з\~цільовим призначенням\~ для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку.\~Прокуратура порушує\~питання виключно\~про конфіскацію\~земельної ділянки\~з цільовим\~призначенням для ведення особистого селянського господарства. Жодних претензій на присадибну ділянку чи інші земельні ділянки за адресою [ADDRESS] у прокуратури не має. ІІІ.\~Фактичні\~обставини\~справи. Судом встановлено, що [PERSON] , громадянка російської федерації, 24.03.2020 документована посвідкою на постійне місце проживання № [NUMBER] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.14-15, 42). 14.07.2020 між [PERSON] та [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації укладено договір дарування земельної ділянки розміром 0,0709 га, кадастровий номер 5610300000:03:001:0031, що знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с.12-13). Місцезнаходження земельної ділянки розміром 0,0709 га, кадастровий номер 5610300000:03:001:0031 за адресою [ADDRESS] підтверджується також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вид угіддя: рілля (а.с.16). 14.07.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права приватної власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] (реєстраційний номер 1929224656103), що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дані про\~припинення права\~власності в\~реєстрі відсутні (а.с.9-11). Листом керівник Дубенської окружної прокуратури повідомила Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про намір прокуратури підготувати позовну заяву в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером5610300000:03:001:0031 та запропоновано повідомити чи не заперечує ГУ Держгеокадастру у Рівненській області щодо звернення окружної прокуратури до суду з даним позовом, у відповідь на управління листом від 17.01.2024 повідомило, що не заперечує проти звернення прокурора до судових органів з даним позовом (а.с.18-23). IV. Норми права, які застосував суд. відповідно до ст.1 ЗК України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі:придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності;прийняття спадщини. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Частиною 5 ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому, власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Досліджені судом докази вказують на те, що громадянка російської федерації отримала у власність земельну ділянку розміром 0,0709 га, кадастровий номер 5610300000:03:001:0031, що знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, однак у встановленому законом порядку протягом року не відчужила її та володіє до цього часу. Таким чином, у зв`язку з невиконанням обов`язку добровільного відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, право власності відповідачки на вказану земельну ділянку необхідно припинити шляхом конфіскації На думку суду, в даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та інтересом власника земельної ділянки, оскільки остання мала достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак до цього часу земельну ділянку не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов прокурора є обгрунтованим й підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд не приймає до уваги твердження відповідачки щодо неправильно зазначеної адреси земельної ділянки, яка підлягає конфіскації, оскільки такі повністю спростовуються матеріалами справи. Дійсно під будинком є ще ділянка землі для його обслуговування за даною адресою, але ця земельна ділянка,я ка є предметом позову, з іншим цільовим призначенням та іншим кадастровим номером. Суд вирішує справу лише в частині земельної ділянки розміром 0,0709 га з кадастровим номером 5610300000:03:001:0031, що знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (вид угіддя: рілля). Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved