Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи заявлені вимоги наступним. 26.10.2022 об 11 год. 28 хв. в м. Києві по вул. Дегтярівська, 13/24, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Вкк спецмаш МКД-12-04.08.» д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечного інтервалу бокового, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] Шевченківським районним судом м. Києва 14.12.2022 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль позивача було повністю знищено. Відповідно до Звіту № 044-22 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] від 16.11.2022 складає - 68 834,33 грн. Вартість роботи експерта становила - 2 500,00 грн. Також позивач вказує на те, що йому спричинено і моральну шкоду і задля відновлення душевного та фізичного стану, здоров`я з відповідача сплатити суму у розмірі 100 000,00 грн. За таких обставин [PERSON] просить суд стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 82 334,33 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Провадження у справі відкрито 26.02.2024, відповідно до положень ст. ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. [PERSON] подано відзив на позов де зазначено наступне. Транспортний засіб «Вкк спецмаш МКД-12-04.08.» д.н.з. [NUMBER] знаходиться на балансі Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних Шевченківського району шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва. Зазначена позивачем дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання відповідачем трудових обов`язків, оскільки останній з 01.06.2020 працює в Комунальному підприємстві на посаді водія. При цьому цивільно-правова відповідальність власника ТЗ була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (поліс ОСЦПВВНТЗ № ЕР/206157893) Період дії Полісу з 21.01.2022 по 20.01.2023. Згідно зазначеного полісу розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 130 000,00. 27.10.2022 страхувальник повідомив ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про настання страхового випадку. Розмір спричиненої позивачу шкоди не перевищує ліміт суми, яка має виплачуватись страховою компанією. Крім того, позивачем не зазначено, якими діями йому спричинено моральну шкоду, причинно - наслідковий зв`язок між діями відповідача та спричиненою шкодою, не надано доказів спричинення моральної шкоди. За таких обставин [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. 19.08.2024 в підготовчому засіданні вирішено клопотання позивача про зміну предмету позову та заміну неналежного відповідача та залучення до участі в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Зважаючи на заміну відповідача позивач просить стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних Шевченківського району шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 68 834,33 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Представником КП підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних Шевченківського району шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва подано відзив на позов, в якому зазначено, що заявлені вимоги є безпідставними та необгрунтованими, такими що не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. На момент ДТП транспортний засіб, яким керував [PERSON] . Був застрахований ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (поліс ОСЦПВВНТЗ № ЕР/206157893) Період дії Полісу з 21.01.2022 по 20.01.2023. Ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну потерпілих - 130 000,00 грн. За сталою судовою практикою відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що страхове відшкодування не покриває спричиненої шкоди. Страхова компанія була повідомлена про настання страхового випадку. Крім того, відсутні і підстави для стягнення з Комунального підприємства і моральної шкоди, за відсутності відповідних доказів її спричинення. В судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Вказали, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» позбавлені права укладати договори страхування і перебуває у стані припинення. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] також зазначив під час розгляду справи на відсутність підстав для задоволення позову. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 26.10.2022 о 11 год. 28 хв. в м. Києві по вул. Дегтярівська, 13/24, водій [PERSON] , керуючи ТЗ «Вкк спецмаш МКД-12-04.08» д.н.з. [NUMBER] порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з ТЗ «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Як свідчать матеріали справи 14.12.2022 постановою Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп. Також не оспорювалось учасниками процесу та обставина, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання [PERSON] , який обіймає посаду водія в КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних Шевченківського району шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва, трудових обов`язків. Як вбачається зі Звіту № 044-22 про оцінку вартості матеріального збитку , завданого власнику транспортного засобу «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , складеного16.11.2022 ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 68 834,33 грн. Положеннями ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст. 1172 ЦУ України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Разом з тим, як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність Комунального підприємства, як балансоутримувача ТЗ «Вкк спецмаш МКД-12-04.08» д.н.з. [NUMBER] , застрахована ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», поліс ОСЦПВНТЗ№ ЕР/206157893 - строк дії з 21.01.2021 по 20.01.2023, ліміт за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, відповідно до ст. 979 ЦК України. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, від 27.03.2019 р. у справі № 752/16797/14-ц). Зважаючи на те, що розмір матеріальної шкоди заявлений [PERSON] до відшкодування не перевищує ліміт відповідальності страховика підстави для покладення обов`язку відшкодування шкоди на відповідача відсутні. При цьому суд не може покласти в основу рішення доводи сторони позивача, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» перебуває в стані припинення, а ліцензія на провадження діяльності відкликана, з огляду на наступне. Так, як свідчать матеріали справи в стані припинення вищевказана страхова компанія перебуває з 18.05.2023. Відповідно до інформації, розташованої на офіційному сайті Національного банку України, НБУ 20.09.2023 прийнято рішення № 462-рш щодо відкликання (анулювання) ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг ПрАТ СК «Український страховий стандарт». Велика Палата Верховного суду в постанові 22.02.2022 у справі № 201\\16373/16-ц констатувала, що наслідком анулювання ліцензії страхової компанії є неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, зокрема, за рахунок страхових резервів. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що МТСБУ відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). У разі початку процедури банкрутства страховика потерпіла особа може звернутися з вимогою про відшкодування шкоди за процедурою, передбаченою Кодексом України з питань банкрутства, та захистити своє право на відшкодування шкоди в такий спосіб. Так, на день розгляду справи інформація про виключення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня та позивач не позбавлений можливості захистити своє право у встановленому законом порядку. Щодо вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, спричиненої діями працівника відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У п. 5 своєї постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, дії винуватця ДТП [PERSON] є неправомірними у зв`язку із порушенням останнім відповідних положень ПДР України. Порушення [PERSON] п.п. 2.3б та 13.1 ПДР України встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва і не потребує доказування згідно з приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України. Зазначене, в розумінні положень ст. 23 ЦК України дає підстави вважати, що дії винуватця ДТП спричинили [PERSON] моральну шкоду. Разом з тим, пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц Так, визначаючи розмір моральної шкоди [PERSON] з урахуванням тяжкості вимушених змін у його життєвих відносинах, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення для відновлення попереднього стану, суд вважає достатньою компенсацією суму у розмірі 10 000,00 грн. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що власник автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілим за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо в момент дорожньо-транспортної пригоди він керував транспортним засобом (тобто є заподіювачем шкоди) або у випадку, передбаченому ч.2 ст.1187 ЦК України. Враховуючи, що на момент ДТП транспортний засіб «Вкк спецмаш МКД-12-04.08» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не вибув із володіння його безпосереднього володільця - Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних Шевченківського району шляхів та споруд на них Шевченківського району» м. Києва, тому обов`язок по відшкодуванню завданої внаслідок ДТП моральної шкоди покладається на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки. Отже з урахуванням тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились [PERSON] для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 2 000,00 грн. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial