Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У січні 2025 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що з 11 грудня 2024 року він (заявник) перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Починаючи з вересня 2021 року він почав проживати однією сім`єю, як чоловік і жінка без укладення шлюбу з [PERSON] та її трьома неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час проживання однією сім`єю він (заявник) приймав і приймає безпосередню участь в матеріальному утриманні цих дітей. Тому просить встановити факт утримання ним трьох неповнолітніх дітей, а саме: пасербиці [PERSON] , [INFO] , пасинків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту необхідне йому для отримання відстрочки від призову на військову службу. В судовому засіданні заявник та представник заявника [PERSON] заяву підтримали, викладене підтвердили. Заінтересована особа [INFO] , свого представника в судове засідання не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника [PERSON] , покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] з 11 грудня 2024 року перебувають у зареєструваному шлюбі /а.с.14/. Дружина заявника [PERSON] має трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком дітей зазначено [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей /а.с.15,16,17/. Згідно довідки Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області Мирчанського старостинського округу від 10 грудня 2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з вересня 2021 року по теперішній час постійно проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Сім`я знаходиться на повному матеріальному утриманні [PERSON] /а.с.18/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що заявника знає з 2021 року, він проживає зі своєю дружиною та її дітьми, постійно домагає їм матеріально. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] , є її чоловіком, з 2021 року вони почали проживати разом без реєстрації шлюбу, з моменту їхнього проживання, він утримує та забезпечує дітей, біологічний батько у дітей є, але він з дітьми не спілкується, де він на даний час перебуває, не знає. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У відповідності 315 - 318 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів перебування на утриманні, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Абзацом 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 3543-XII від 21 жовтня 1993 року, передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Таким чином, визначальним фактом є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей. З огляду на викладене, для отримання правової підстави для звільнення з військової служби заявник повинен довести факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст. 150-151 СК України. З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як заявник у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється. У даній справі заявник стверджує про те, що з моменту перебування у шлюбних стосунках з [PERSON] її неповнолітні діти від попередніх відносин проживають разом з ними та знаходяться на його утриманні. Положеннями ст. 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України). Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню. Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер. Отже, за встановлених обставин не можна вважати, що заявник є особою, який самостійно утримує неповнолітніх дітей дружини, оскільки суду не було надано доказів, що така допомога надається саме ним, а не матір`ю неповнолітніх дітей, на яку такий обов`язок покладений у силу вимог ст. 180 СК України. Враховуючи вищевикладене, оскільки у заявника відсутні підстави для встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є його дружина [PERSON] , то у задоволені заяви необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed