Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № L01.223.71585, на підставі якого відповідачу надано кредит в розмірі 29750,00 грн. На підставі\~договору факторингу\~від 25.07.2023\~№ 01.02-31/23,\~укладеного між\~ТОВ «Свеа\~Фінанс» та\~АТ «Ідея\~банк».\~Відповідно до\~розділу 2\~Договору АТ\~«Ідея Банк»\~відступило свої\~права вимоги,\~а ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~набуло право\~вимоги за\~первинним договором,\~в розмірі\~заборгованості боржника\~перед АТ\~«Ідея Банк»,\~визначеними в\~реєстрі боржників.\~В тому\~числі за\~даним договором\~факторингу ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~було відступлено\~право вимоги\~за заборгованістю\~ [PERSON] \~перед АТ\~«Ідея Банк»\~за договором\~№ L01.223.71585 від 29.03.2016. Відповідно до реєстру боржників до договору від 25.07.2023, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 32245,97 грн. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~по Кредитному\~договору № L01.223.71585 від 29.03.2016, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» станом на дату подачі позову, складає 32245,97 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 13268,79 грн.; заборгованість за відсотками - 4465,11 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 14512,07 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № L01.223.71585 від 29.03.2016 у розмірі 32245,97 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити безйого участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. Просить застосувати розстрочення суми боргу у зв`язку зі складним матеріальним становищем та врахувати те, що вона є інвалід ІІІ групи та постійно знаходиться на лікуванні, так як, має онкологічне захворювання. Крім того, просить врахувати, що після отримання позовної заяви вона сплатила 3000 грн., в рахунок погашення заборгованості на рахунок ТОВ «Свеа Фінанс». Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає частковому задоволенню з наступних пiдстав. Судом встановлено, що 29.03.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № L01.223.71585. Відповідно до розділу 1 договору, банк надав [PERSON] кредит у розмірі 29750,00 грн. Кредит надається строком на 96 місяців, розмір процентної ставки 10,0% річних. Крім того, [PERSON] приєдналася до Договору комплексного банківсько обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладені договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердила свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку(а.с.12-27). 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕС УКРАЇНА») було укладено Договір Факторингу № 01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі боржників. В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги до [PERSON] за договором № L01.223.71585 від 29.03.2016 (а.с. 30-42). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 32245,97 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 13268,79 грн.; заборгованість за відсотками - 4465,11 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 14512,07 грн. (а.с. 50). Так, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Враховуючи, що фактично отримані і використані надані позивачем грошові кошти за кредитним договором та відсотки за користування ними в добровільному порядку відповідачем не сплачено, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. В той же час, відповідачем надано до суду квитанцію щодо часткового погашення заборгованості, а саме: квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № П3141310 від 18.12.2024 на суму 3000 грн. Таким чином, наявні підстави для часткового задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за кредитом в сумі 29245,97 грн. Що стосується розстрочки виконання рішення, то суд враховує таке. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» заява сторони про відстрочку (розстрочку) виконання рішення підлягає до задоволення у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 08.08.2023 року [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи(а.с.81). Відповідно до виписок із медичних карток стаціонарного хворого №5223, №2793, №2533 вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні в КНП «Бобровицька опорна лікарня», так як, має онкологічне захворювання(а.с.82-85). Враховуючи,\~що [PERSON] \~має складне матеріальне становище, є інвалідом ІІІ групи, постійно знаходиться на лікуванні, тому суд вважає за можливе заяву про розстрочку виконання рішення суду задовольнити, розстрочити виконання рішення про стягнення заборгованості на 12 місяців, встановивши сплату щомісячно рівними частинами в 2437,17 грн. кожного місяця, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що відповідач позовні вимоги визнав, з нього підлягає стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого банком при подачі позову до суду, а 50 відсотків від суми сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: partial