Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2022 р. позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги,- задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» кошти заборгованості з водопостачання та водовідведення в сумі - 39387 рн. 99 коп, заборгованість з внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в сумі - 34 грн. 02 коп., інфляційні витрати в сумі - 12907 грн. 30 коп, 3% річних в сумі - 3500 грн. 98 коп.; витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі - 35 грн. 00 коп. та кошти судового збору в сумі - 2270 грн. 00 коп., а всього в сумі - 58135 грн. 29 коп. Ухвалою суду від 21.08.2024 р. заяву відповідача про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 серпня 2022 року,- задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2022 року по цивільній справі за №761/28528/21 скасовано та призначено цивільну справу до розгляду в спрощеному позовному провадження за участю сторін із проведенням судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 22.10.2024 р. залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] та позовну заяву в новій редакції. Позовна заява в новій редакції мотивована тим, що [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] на підставі договору, оскільки повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило. Внаслідок неналежного виконання протягом тривалого часу зобов`язань за Договором у відповідачів в період з 01.08.2014 року по 31.05.2021 року виникла заборгованість у розмірі 39387,99 грн. Крім цього, у відповідачів утворився борг за несплату розміру внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 34,02 грн. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь кошти заборгованості з водопостачання та водовідведення в сумі - 39422,01 грн. 24 коп., інфляційні витрати в сумі - 12907,30 грн, 3% річних в сумі - 3500 грн. 98 коп., кошти судового збору в сумі - 2270 грн. 00 коп., та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в розмірі 35,00 грн. У відзиві на позов відповідач 1 заперечив щодо його задоволення, зазначив, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] він фактично не проживає з 2013 року та житлово-комунальних послуг не отримує. Просив застосувати позовну давність до вимог позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив врахувати, що під час примусового виконання заочного рішення, яке було скасовано судом, з відповідача було стягнуто заборгованість в сумі 22757,62 грн, залишок заборгованості становить 35377,67 грн. Відповідач 1 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Відповідач 2 в судове засіданні свого представника не направила, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направила. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вислухавш пояснення присутніх учасників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами та зареєстровані у спірний період за який виникла заборгованість в квартирі за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року №1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Зобов"язання у споживача можуть виникати і за відсутності оформлених договірних відносин на підставі факту користування послугами та за тарифами, що визначені у встановленому законом порядку. Про таке, зокрема, вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц. Тобто, [PERSON] , [PERSON] є споживачами та отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору про приєднання, оскільки повідомлення про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Судом було встановлено, що позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання відповідачам централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача 1 щодо фактичного не проживання у квартирі, за якою обліковується заборгованості, оскільки у відповідності з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» про вказані обставини позивач повідомлений не був. Згідно пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. У пункті 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які діяли до 22 лютого 2022 року зазначено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Отже, споживач має право не сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартирі. Стороною відповідача 1 не надано доказів звернення до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» із заявою про не проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] , у спірний період та що він бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час його відсутності за вказаною адресою, а тому підстав для звільнення відповідача 1 від оплати житлово-комунальних послуг немає. При цьому, [PERSON] лише 27.08.2024 р. знявся з реєстрації місця проживання (квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва. Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 ч.1 п. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги ). Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.5) ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, законодавством покладено обов`язок саме на наймачів (власників) сплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відтак, відповідачі порушили умови договору, внаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідачів в період з 01.08.2014 року по 31.05.2021 року виникла заборгованість у розмірі 39422,01 грн, з яких 39387,99 грн - заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, 34,02 грн - розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, а також інфляційні витрати в сумі - 12907 грн. 30 коп, 3% річних в сумі - 3500 грн. 98 коп.; Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за адресою: [ADDRESS] . Між тим, заперечуючи проти позову відповідач 1 просив застосувати позовну давність до вимог позивача. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позов про стягнення з відповідачів заборгованості ПрАТ «АК «Київводоканал» подало 05.08.2021 р та просило стягнути заборгованість, яка виникла в період з 01.08.2014 року по 31.05.2021 року. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Отже, з урахуванням вказаних норм в рамках позовної давності позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, обов`язок сплати якої настав з 02 квітня 2017 року. Між тим, відповідно до наданих ПрАТ «АК «Київводоканал» розрахунків заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення була нарахована з серпня 2014 року, тобто, поза межами строків загальної позовної давності. З огляду на викладене, заборгованість відповідачів по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з урахуванням інфляційних та 3 % річних перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за період з 02.04.2017 по 31.05.2021 року становить 34201,36 грн. Крім того, як зазначив представник позивача під час примусового виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2022 р., яке було скасовано, в рамках виконавчого провадження [NUMBER] з [PERSON] на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» було стягнуто 22757.62 грн. Вказане підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.08.2024 р. Представник позивача не заперечив щодо стягнення вказаних коштів та врахування їх при розрахунку загального розміру заборгованості. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» коштів заборгованості з водопостачання та водовідведення з урахуванням інфляційних та 3 % річних за період з 02.04.2017 по 31.05.2021 року в розмірі 11443,74 грн. На момент розгляду справи відповідачі не сплатили зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачами жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Щодо стягнення судового збору варто зазначити наступне. Згідно з ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив стягнути з відповідачів 55830,29 грн, а з урахуванням застосування позовної давності заборгованість відповідачів перед позивачем складає 34201,36 грн. Суд не приймає до уваги при розрахунку суми судового збору, кошти, сплачені відповідачем в рамках виконавчого провадження, оскільки якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ст. 142 ч.3 ЦПК України). Відтак, потрібно стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з [PERSON] , [PERSON] судовий збір в розмірі - 695,76 грн з кожного пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 61,3 %) Щодо стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 35,00 гривень, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів, що такі витрати понесені підприємством. З наданої суду квитанції про сплату 35 грн. за вказані послуги не зазначено, що платником є саме позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial