Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. перебувала цивільна справа за позовом Заступника керівника Київського міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1229 від 15.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] . У грудні 2023 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у власності територіальної громади міста Києва перебуває земельна ділянка площею 0,0857 га (кадастровий номер 8000000000:90:034:0023), яка належить до земель лісогосподарського призначення та відноситься до об`єктів екомережі. Разом з цим, на даний час за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці територіальної громади міста Києва наявна чинна реєстрація права власності [PERSON] на спірну ділянку, а також наявна реєстрація спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі зі зміною її категорії та цільового призначення, внаслідок чого інтереси держави щодо безперешкодного володіння та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення порушені та мають бути поновлені. Враховуючи викладене, позивач просить усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66640743 від 03.03.2023 та здійснено на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 8000000000:90:034:0023 (реєстраційний номер об`єкта 2700075580000, номер запису про право власності 49437984), з одночасним припиненням права власності [PERSON] на неї; усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:034:0023 площею 0,0857 га на [ADDRESS] ; судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2024 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2024 залучено до участі у справі в якості третіх осіб: Комунальне підприємство «Лісопаркове господарство «Конча-Заспа», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Падалку Романа Олегович, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Просив долучити до матеріалів справи новий витяг від 2025 щодо підтвердження того, що власником земельної ділянки є [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлено в установленому законом порядку. Представник третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог: в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:90:034:0023) фактично є лісом, там відсутні всі забудови, ця ділянка входить до балансового фонду підприємства, підприємство не надавало згоду на відчуження цієї земельної ділянки відповідачу. Треті особи - 2, 3, які не заявляють самостійних вимог в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили. Щодо поданого представником відповідача відзиву та клопотання про призначення експертизи, суд зазначає наступне. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2023 відкрито провадженні у даній цивільній справі та надано відповідачу 15-денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2024 дану справу прийнято до провадження суддею Мазуром Ю.Ю. та надано 15-денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позов. Разом з цим у підготовчі судові засідання відповідач та її представник не з`являлись. При цьому, представником відповідача перед кожним засіданням подавались клопотання про їх відкладення. Вказане свідчить про обізнаність відповідача та його представника щодо наявності на розгляді в суді даної цивільної справи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Положеннями ст. 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається за закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву подано представником відповідача 25.11.2024, тобто більше, ніж через рік після відкриття провадження у даній справі ні відповідачем, ні його представником не подавались, вказане питання судом не вирішувалось. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України вирішення питання про призначення експертизи здійснюється судом у підготовчому засіданні. Положеннями ч. 2 ст. 222 ЦПК України встановлено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом. З огляду на викладене, встановлений судом строк на подання відзиву закінчився ще в березні 2024 та судом не продовжувався, відповідач та його представник втратили право на вчинення відповідної процесуальної дії. За таких обставин відзив на позовну заяву та клопотання про призначення експертизи адвоката Кравцова С.І. підлягає залишенню без розгляду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. від 19.07.2021 № 59335752 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) зареєстровано право власності за [PERSON] на садовий будинок загальною площею 34,43 кв.м. із зазначенням адреси: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2411119580000) на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0857 га (кадастровий номер 8000000000:90:034:0023), яка належить до земель сільськогосподарського призначення. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 413066306 від 13.02.2025. Рішенням того ж державного реєстратора від 02.09.2021 (індексний номер рішення 60148480) внесено зміни до розділу про об`єкт нерухомого майна, згідно з якими «садовий будинок» змінено на «житловий будинок». Для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт державному реєстратору подано: технічний паспорт на садовий (дачний) будинок, виготовлений 27.05.2021 ТОВ «Міжрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] , розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.06.2021 № 554 про присвоєння поштової адреси садовим будинкам по [ADDRESS] , довідку ОК «Житлово-будівельний кооператив «Коник» від 13.07.2021 № 15508 про те, що [PERSON] є членом кооперативу та за нею обліковується, зокрема садовий будинок [ADDRESS] . Як вбачається з листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 0570202/1-5690 від 03.05.2023 за даними Міського земельного кадастру земельні ділянки на території міста Києва, в тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами 8000000000:90:034:0055, 8000000000:90:034:0049, 8000000000:90:034:0056, 8000000000:90:034:0023 громадянці [PERSON] не передавались. За поданням Департаменту Київська міська рада рішення про передачу вказаних земельних ділянок у власність або користування будь-яким особам не приймала. Інформація щодо державної реєстрації речових прав на них у Департаменті відсутня. Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація листом від 28.04.2023 № 100-4643 повідомила, що Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією жодного питання щодо присвоєння поштової адреси житловим будинкам [ADDRESS] не опрацьовувалось, жодних звернень не надходило. В реєстрі адрес в місті Києві, який ведеться Департаментом містобудування та архітектури згідно з Положенням про реєстр адрес у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві», відсутні відомості про документи щодо присвоєння об`єктам нерухомості адрес [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої ОК «Житлово-будівельний кооператив «Коник», а саме лист № 09/01 від 09.05.2023, [PERSON] не є і не була членом вказаного обслуговуючого кооперативу. Документи за вихідним № 15508 від 13.07.2021 кооперативом не реєструвались. Про наявність будинків [ADDRESS] , а також про присвоєння садовим будинкам вказаних поштових адрес кооперативу нічого не відомо. Інформація про прийняті рішення про переведення садового (дачного) будинку [ADDRESS] у Департаменті містобудування та архітектури відсутні. Згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а також згідно з даними Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:90:034:0023) не надавались. Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва не видавав та не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт, а також не приймав об`єкти будівництва в експлуатацією за цією адресою. Згідно відомостей, зазначених в технічному паспорті на садовий (дачний) будинок [ADDRESS] , виготовленому станом на 27.05.2021 ТОВ «Міжрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації», садовий будинок побудовано у 1991 році. Разом з цим, як вбачається з матеріалів космічного знімання на територію інтересу, надану Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України (лист від 04.08.2023), земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:90:034:0023) була вільна від забудови, ознак знаходження будь-яких споруд в її межах не виявлено ні станом на час реєстрації права власності на садовий (дачний) будинок (19.07.2021), ні на час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (08.09.2021). Вказане підтверджено наданими супутниковими знімками за період 2007-2022 роки. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.03.2023, складеного спеціалістом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), спірна земельна ділянка вільна від капітальної забудова, вкрита зеленими насадженнями та не використовується. На частині спірної земельної ділянки розташовано тимчасову споруду побутового призначення (будівельний вагончик). Оглядом спірної земельної ділянки, проведеним в рамках кримінального провадження № 42023100000000202 від 10.04.2023, встановлено, що територія ділянки не огороджена, доступ до неї вільний. Ділянка являє собою відкриту територію, вкриту травою, чагарниками та деревами. Під час огляду жодних будівель, споруд чи конструкцій не виявлено, межові знаки відсутні (протокол огляду місця події від 08.06.2023). Допитана в якості свідка у кримінальному провадженні № 42023100000000202 від 10.04.2023 інженер з технічної інвентаризації ТОВ «Межрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації» [PERSON] підписи від імені якої містяться в технічному паспорті на садовий (дачний) будинок по [ADDRESS] ), пояснила, що директором вказаного товариства до березня 2023 року був її чоловік [PERSON] . До проведення технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] ні її, ні товариство, де вона працює, не залучали, про вказаний об`єкт вона дізналась від органів досудового розслідування. Підписи в наданому їй для огляду технічному паспорті на садовий (дачний) будинок, їй не належать. Підпис від імені [PERSON] також не належить йому та навіть не схожий. Печатка товариства схожа, але її відтиск на представлених документах не повний. Форма технічного паспорту не відповідає тій, що виготовляє ТОВ «Міжрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації», що підтверджується протоколом допису свідка від 20.06.2023. У подальшому, на замовлення [PERSON] інженером-землевпорядником ТОВ «Київгеосервіс» [PERSON] 08.09.2021 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою для розроблення технічної документації стала заява [PERSON] , мотивована тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «Київгеосервіс» не надавались послуги з розроблення проектів землеустрою, а також інших видів землевпорядної документації щодо земельних ділянок, зокрема з кадастровим номером 8000000000:90:034:0023. Будь-які документи, що могли стосуватись формування в Державному земельному кадастрі України вказаної земельної ділянки, а також її правового режиму та цільового призначення у ТОВ «Київгеосервіс» відсутні та в процесі підприємницької діяльності не створювались. Громадянин [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «Київгеосервіс» не перебував, що підтверджується листом ТОВ «Киїгеосервіс» від 04.05.2023. Крім того, вказана інформація підтверджується директором ТОВ «Київгеосервіс» [PERSON] в протоколі допиту свідка від 06.06.2023. Кваліфікаційною комісією інженерів-землевпорядників Держгеокадастру України 27.07.2023 розглянуто скарги слідчого управління ГУНП у місті Києві від 14.06.2023 та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 21.06.2023 щодо порушення сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] законодавства у сфері землеустрою та Державного земельного кадастру. Під час перевірки скарг встановлено, що спірна земельна ділянка сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі неправомірно розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ «Київгеосервіс». За результатами розгляду скарг Кваліфікаційна комісія звернулась з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника [PERSON] , що підтверджується листом Кваліфікаційної комісії від 03.08.2023, витягом з протоколу засідання Кваліфікаційної комісії № 7 від 27.07.2023. На підставі подання Кваліфікаційної комісії № 23/91 від 01.08.2023 Наказом Держгеокадастру № 259 від 04.08.2023 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника» кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника [PERSON] № 014168 від 11.06.2019 анульовано. Крім того, в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) міститься технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами на [ADDRESS] , виготовлений станом на 27.08.2021 інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] . Однак, як вбачається з матеріалів справи, допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні № 42023100000000202 від 10.04.2023 [PERSON] пояснив, що працюючи інженером з інвентаризації у ФОП [PERSON] , на прохання знайомого 27.08.2021 виготовив технічний паспорт на будинок садибного типу без виїзду на місцевість, підписав його електронним цифровим підписом від свого імені та від імені директора - ФОП [PERSON] та в подальшому вніс до Реєстру будівельної діяльності. Підписи в паперових копіях документів не ставив. Пояснив, що в наданих йому для огляду копіях документів підписи, які виконані від його імені, йому не належать, що підтверджується протоколом допиту свідка від 25.05.2023. Таким чином, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) містить недостовірні відомості стосовно наявності на земельній ділянці нерухомого майна, а також стосовно права власності [PERSON] на вказане майно. На підставі вказаної технічної документації 28.09.2021 державним кадастровим реєстратором відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області [PERSON] внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:034:0023 та відкрито на неї поземельну книгу. Відповідно до поземельної книги та витягу з Державного земельного кадастру, зареєстровано земельну ділянку площею 0,0857 га з кадастровим номером 8000000000:90:034:0023 по [ADDRESS] . Категорію землі в Державному земельному кадастрі зазначено як землі житлової та громадської забудови, а цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У подальшому, після неправомірної реєстрації права власності на нерухоме майно (житловий будинок), неправомірного формування і реєстрації земельної ділянки зі зміною її категорії та цільового призначення в Державному земельному кадастрі, [PERSON] незаконно зареєструвала за собою право власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, рішенням приватного нотаріуса КМНО Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 66640743 від 03.03.2023 зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0857 га кадастровий номер 8000000000:90:034:0023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2700075580000). Відповідно до відомостей, зазначених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою реєстрації права власності [PERSON] на землю стало рішення Київської міської ради № 1461/1502 від 10.06.2021. Однак, відповідно до оприлюднених відомостей офіційного веб-сайту Київської міської ради, зареєстровано рішення від 10.06.2021 № 1461/1502 «Про приватизацію громадянином [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] », яким передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,0817 га (кадастровий номер 8000000000:82:277:0060) на [ADDRESS] . Отже, рішенням Київської міської ради № 1461/1502 від 10.06.2021, що зазначено як підстава для державної реєстрації права власності на землю за [PERSON] , передано у приватну власність іншу земельну ділянку та іншому громадянину. Як вже зазначалось вище, Київська міська рада жодних рішень про передачу земельної ділянки к.н.8000000000:90:034:0023 у приватну власність або в користування ні [PERSON] , ні іншим юридичним чи фізичним особам не приймала. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не надходила, [PERSON] до Київської міської ради із заявою щодо приватизації будь-яких земельних ділянок не зверталась. Вказане підтверджується інформацією Департамента земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), викладеною в листах від 04.04.2023, від 03.05.2023 та в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.03.2023. Отже, реєстрація права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку також здійснена за відсутності належних правових підстав. Після реєстрації за собою права власності на землю та вже під час розслідування кримінального провадження № 42023100000000202 від 10.04.2023 за фактом самовільного зайняття земельних ділянок лісогосподарського призначення, використання завідомо підроблених документів під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, зловживання приватними нотаріусами КМНО, що спричинило тяжкі наслідки, за ч. З ст. 365-2, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1 КК України, [PERSON] вчинено лії щодо припинення свого права власності на нерухоме майно неіснуюче) - житловий будинок [ADDRESS] , який начебто був розташований на спірній земельній ділянці. Так, рішенням приватного нотаріуса КМНО Коліжук О.О. від 02.06.2023 індексний номер рішення 67870014) здійснено державну реєстрацію припинення права власності та закриття розділу по об`єкту нерухомого майна - житловий будинок площею 34,43 кв.м на [ADDRESS] (реєстраційний номер ОНМ 2411119580000). Реєстрація припинення права власності та закриття розділу по об`єкту нерухомого майна здійснені на підставі заяви [PERSON] від 02.06.2023 про знищення будинку [ADDRESS] , а також на підставі довідки ФОП [PERSON] про знищення майна від 15.05.2023, відповідно до якої житловий будинок знищено 01.03.2023 (однак підстава знищення не зазначена). Положеннями ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України встановлено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, - ліси 7 країни є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (п. «б» ч. 1 ст. 164 ЗК України). За змістом статті 57 ЛК України, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення особливо цінних земель та земельних лісових ділянок з метою їх використання для цілей, не пов`язаних із веденням лісового господарства, допускається виключно для потреб, передбачених ч. 9 ст. 20 ЗК України. Згідно зі ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Статтею 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншими чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. З огляду на викладене, земельні ділянки лісогосподарського призначення належать до обмежено оборотоздатних об`єктів. Статтею 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що землі лісового фонду є складовою екомережі. Згідно ст. 3 Закону України «Про екологічну мережу України», екомережа - це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні. У ст. 4 Закону України «Про екологічну мережу України» зазначено, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних пункцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що землі лісового фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованості активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. У випадку, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації. Разом з тим державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є передусім встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі X 910/10987/18). Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (провадження № 12- 334гс18), а також у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 № 925/1121/17, гід 17.04.2019 № 916/675/15, від 22.12.2021 № 917/1970/20, від 10.11.2021 № 911/2216/19, від 10.11.2021 № 916/1988/20, від 04.11.2021 № 725/3303/16-ц, гід 04.11.2021 № 927/934/20, тобто є сталою правовою позицію касаційного іуду. Як зазначалось вище, первинна реєстрація за [PERSON] права гласності (з відкриттям розділу) на майно (садовий будинок) площею 34,43 кв.м. (реєстраційний номер 2411119580000) здійснена на підставі: 1) технічного паспорту на садовий (дачний) будинок, виготовленого 27.05.2021 ТОВ «Межрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] ; 2) розпорядження Голосіївської РДА від 24.06.2021 № 554 про присвоєння поштової адреси садовим будинкам по [ADDRESS] ; 3) довідки ОК «Житлово-будівельний кооператив «Коник» від 13.07.2021 № 15508 про те, що [PERSON] є членом кооперативу та за нею обліковується, зокрема, садовий будинок [ADDRESS] . Однак, довідка ОК «Житлово-будівельний кооператив «Коник» від 13.07.2021 № 15508 не є підставою виникнення права власності (не породжує права власності). Більш того, така довідка, як і розпорядження Голосіївської РДА від 24.06.2021 № 554 про присвоєння поштової адреси, а також технічний депорт від 27.05.2021, уповноваженими органами не виготовлялись, не реєструвались та не видавались, що підтверджується доказами, долученими до позову. Крім того, така адреса об`єктам нерухомого майна у місті Києві не присвоювалась, відомості про неї в реєстрі адрес у місті Києві відсутні. Отже, з огляду на приписи ст. 41 Конституції України, ст. 328 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, [PERSON] не являлась законним власником майна площею 34,43 кв.м. по [ADDRESS] . Таким чином, оскільки у [PERSON] був відсутній документ, що посвідчує речове право на землю, рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] уповноваженими органами не приймалось, а самого об`єкту ніколи не існувало, тому відкриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділу по вказаному об`єкту та реєстрація права власності на нього за [PERSON] були незаконними. Викладене свідчить про те, що [PERSON] не могла набути у законний спосіб право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , який відсутній на земельній ділянці (не збудований, не введений в експлуатацію), а отже право власності у відповідача на це майно не виникло та не могло виникнути. Враховуючи неправомірність реєстрації (з відкриттям розділу) права власності на майно за [PERSON] , рішення про державну реєстрацію за нею права власності на садовий будинок підлягає скасуванню. В силу положень ст. ст. 19, 55, 57, 83 ЗК України та ст. 5 ЛК України спірна земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності лісогосподарського призначення та використовувалась для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України. Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі лісогосподарського призначення, крім випадків, зазначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 56 ЗК України громадянам та юридичним : зобам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої знади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для з здійснення. Інших випадків, які б передбачали надання у приватну власність земель лісогосподарського призначення, законодавство не містить. Статтею 7 ЛК України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. За змістом ст. 9 ЗК України розпорядженнями землями територіальної тамади міста Києва, передача земельних ділянок комунальної власності у злісність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу належить виключно до повноважень Київської міської ради. За змістом ст.ст. 116, 124, 125, 126 ЗК України право на землю реалізується шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Визначений законодавством порядок набуття права на землю передбачає, зокрема, рішення компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність чи користування (оренду), отримання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та державну реєстрацію відповідного права. Таким чином, законодавець визначає непорушність права власності на лісові земельні ділянки, обов`язкову наявність волевиявлення власника на розпорядження своїм майном, а також особливий порядок набуття права власності та користування на комунальні земельні ділянки лісогосподарського призначення. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0857 га кадастровий номер 8000000000:90:034:0023 зареєстровано на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 66640743 від 03.03.2023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2700075580000). В свою чергу, підставою прийняття такого рішення держреєстратором зазначено рішення Київської міської ради № 1461/1502 від 10.06.2021. Однак, як вже було зазначено, вищевказаним рішенням Київської міської ради № 1461/1502 від 10.06.2021 передано у приватну власність іншу земельну ділянку та іншому громадянину. Як встановлено судом, Київська міська рада жодних рішень про передачу земельної ділянки к.н.8000000000:90:034:0023 у приватну власність або в користування ні [PERSON] , ні іншим юридичним чи фізичним особам не приймала. Таким чином, підстави для державної реєстрації права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку були відсутні, у зв`язку з чим рішення приватного нотаріуса КМНО Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 66640743 від 03.03.2023 є незаконним та підлягає скасуванню. Спірна земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:034:0023 київською міською радою у встановленому законом порядку зі складу земель лісогосподарського призначення не вилучалась, рішення про передачу її в оренду або у власність, зміну цільового призначення, а також про затвердження технічної документації із землеустрою не приймались. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, відповідні права припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Указані положення узгоджуються з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема з приписами про те, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ. Таким чином, державна реєстрація спірної земельної ділянки проведена протиправно та з порушенням вимог законодавства, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Враховуючи встановлені судом обставини справи, беручи до уваги всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог належними, допустимими доказами, а обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає приписам чинного законодавства України, зокрема. ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Комунальне підприємство «Лісопаркове господарство «Конча-Заспа», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалко Роман Олегович, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою, - підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь платника Київської міської прокуратури підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5368,00 грн.

Outcome: approved