Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] (далі - позивач) в особі свого представника - адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича (далі - представник позивача) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3) та Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (відповідач 4), в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок (в технічному паспорті літера «А1», «а2», «а3»), загальною площею 66,3 кв.м, житловою площею 31,6 кв.м., допоміжною площею 34,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня (в технічному паспорті літера «Б»), сарай (літера «В»), навіс (літера «Г», «Д», «З»), вбиральня (літера «Ж»), колодязь (№1), свердловина (№2), огорожа (№3), хвіртка (№4), ворота (№5), що розташовані по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником вищевказаного домоволодіння, даний будинок будувався власними силами за особисті кошти, але після закінчення будівництва вона належним чином його не зареєструвала. Земельна ділянка під домоволодінням була виділена під забудову домоволодіння, але сама земельна ділянка не приватизована. Позивач вказує, що на даний час вона не має можливості офіційно зареєструвати своє право власності на спірне домоволодіння, в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нього, оскільки на момент закінчення будівництва вказаного будинку його реєстрація не була проведена в належному порядку. Позивач вважає, що має право у судовому порядку визнати своє право власності на домоволодіння, так як останній знаходиться фактично у її власності та володінні, будинок не має іншого власника, права інших осіб в даному випадку не порушуються, що є презумпцією правовірності її права власності на вказане вище майно, але її суб`єктивне право власності на вказане домоволодіння не підтверджено відповідним документом. Процесуальні дії та позиції сторін: 25.11.2024 позовна заява надійшла до суду. 29.11.2024\~ухвалою суду\~відкрито провадження\~у справі,\~постановлено розгляд\~справи проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін\~за наявними\~у справі\~матеріалами,\~що відповідає\~вимогам ст.\~279\~ЦПК України. Судове засідання призначено на 30 січня 2025 року об 11 год. 00 хв. Відповідачам було надано строк 15 днів на подачу відзиву на позовну заяву з дня отримання ними копії ухвали суду. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач та її представник з клопотанням про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не звертались. У позовних вимогах просили суд проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачі повідомлені про наявність зазначеної справи у суді, своєчасно та належним чином. З клопотанням про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не звертались. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 16.01.2025 звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідач, Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області 16.01.2025 скерували до суду клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради, щодо задоволення позову не заперечують. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, враховуючи визнання позову відповідачами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права: Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст.76-88 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги № 9 на 2021-2025 роки с. Феневичі, за [PERSON] (позивач, голова домогосподарства) рахується житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта погосподарського обліку 01-0752-1. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, яка у власність не передавалася /а.с.5/. Відповідно до вказаної виписки, членами домогосподарства за цією ж адресою є [PERSON] (чоловік, відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3). Відповідач [PERSON] , 1997 р.н. після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , долученим нею до заяви від 16.01.2025. Згідно з листом, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 1821 від 29.07.2024, право власності на будинок [ADDRESS] - не зареєстровано /а.с.6/. У липні 2024 року, на замовлення [PERSON] , Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, який розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер: ТІ01: 0638-0516-3687-2413, за даними якого, технічні характеристики будинку наступні: будинок житловий (основна частина), 1956 року спорудження/реконструкції, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., допоміжною 34,7 кв.м., в плані під літерою «А1», «а2», «а3»; літня кухня (в технічному паспорті літера «Б»), сарай (літера «В»), навіс (літера «Г», «Д», «З»), вбиральня (літера «Ж»), колодязь (№1), свердловина (№2), огорожа (№3), хвіртка (№4), ворота (№5). Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 12.07.1996. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванківської селищної ради № 75381032 від 04.10.2024, [PERSON] в реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності вказаних в ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» /а.с.10/. Тобто, зважаючи на зміну законодавства, а саме порядку реєстрації права власності на нерухоме майно, органи реєстрації прав на нерухоме майно не визнають право [PERSON] на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Так, права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ч. 1 ст. 55 Конституції України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). На підставі ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних садибних, житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 року за № 830/19568, в редакції згідно з наказом № 304 від 13.06.2012 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.12.2012 за № 1132/21444), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно з абз. 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги № 9 на 2021-2025 роки с. Феневичі, яка видана Іванківською селищною радою 12.08.2024 за № 1660. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, яка знаходиться у користуванні [PERSON] . Окрім того, на замовлення позивача КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської ради київської області» було проведено технічну інвентаризацію вказаного будинку та виготовлений технічний паспорт на житловий будинок садибного типу від 23.07.2024, реєстраційний № ТІ01:0638-0516-3687-2413, відповідно до якого, житловий будинок побудований у 1956 році, прибудова та ґанок у 1970. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК України, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. (п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Враховуючи викладене, , суд вважає за необхідне задовольнити даний позов в повному обсязі та визнати право власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Крім того, суд враховує ту обставину, що позов визнано відповідачами у повному обсязі Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати: Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем, при поданні позову до суду, сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією, при цьому, представник позивача у позовній заяві просить судові витрати по справі покласти на позивача.

Outcome: approved