Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач АТ «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К.І. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 02.03.2021 у розмірі 64 659,10 гривень, яка утворилася станом на 24.09.2024, з яких: 64 659,10 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею 0 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 гривень. Також просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 02.03.2021 відповідачка встановила мобільний додаток monobank. Мобільний додаток monobank - сервіс Банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом є платіжні картки «Monobank». Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг, починаючи з травня 2020 року, відбувається шляхом: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна за такими документами: іd карта та РНОКПП (за наявності), паспорт у формі книжечки та РНОКПП (за наявності); закордонний паспорт та РНОКПП; посвідки на постійне проживання та РНОКПП (за наявності). Пройшовши реєстрацію, одним з вищезазначених шляхів та надавши один із пакетів документів, відповідач підписав Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають Договір про надання банківських послуг. Зауважував, що в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжу картку (за яким позичальник має можливість використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту, а у разі повного повернення коштів до закінчення строку кредитування - повторно отримати кредит (зняти кошти) або його частину в межах ліміту), - розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту). Оскільки станом на 02.06.2023 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором було понад 90 днів та відбулось істотне порушення клієнтом своїх зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою, банк 02.06.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим кредит 27.09.2023 став у формі «на вимогу». Отже, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 24.09.2024 становить 64 659,10 гривень, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 64 659,10 гривень, заборгованість за пенею - 0 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 гривень. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористалася. 15 січня 2025 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами цивільної справи №643/15974/24. 22 січня 2025 року в приміщенні Московського районного суду м. Харкова відповідач [PERSON] отримала копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2024 року про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими документами, заяву про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами. 29 січня 2025 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 18 грудня 2024 року залишив без руху позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», надав позивачу строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 24 грудня 2024 року продовжив АТ «Універсал Банк» строк для усунення недоліків позовної заяви, надав позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 30 грудня 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 31 грудня 2024 року залишив без задоволення клопотання представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» про витребування доказів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, 29 січня 2025 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи представника позивача та відповідача, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 02.03.2021 відповідачем [PERSON] була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» в АТ «Універсал Банк», відповідно до якої відповідач просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я (Том 1, а.с. 13). У заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця Анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Також зазначено, що, підписуючи цю Анкету-заяву [PERSON] підтверджує отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank, підтверджує своє ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує укладання нею Договору, зобов`язується виконувати умови Договору, підтверджує, що інформація, передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй надана шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку. Згідно з п. 3 Анкети-заяви [PERSON] просила встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Як убачається з копії актового запису про шлюб №1480, складеного Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18.09.2021, [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2021 року уклали шлюб, прізвище нареченої [PERSON] після шлюбу - « [PERSON] » (Том 2, а.с. 10-11). Згідно з довідкою про наявність рахунку від 19.12.2024, [PERSON] , [INFO] , отримала картку № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] , тип рахунку - Чорна картка, валюта рахунку - UAH, статус картки - активна до 11/24 (Том 1, а.с. 113). Зі змісту довідки про розмір встановленого кредитного ліміту [PERSON] убачається, що позивачем 02.03.2021 було видано відповідачу кредитну картку із встановленим кредитним лімітом в сумі 20 000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 60 000,00 грн, 26.02.2022 зменшено до 58 619,00 грн (Том 1, а.с. 114). Як убачається з виписки про рух коштів по картці від 19.12.2024, за період з 02.03.2021-24.09.2024, відповідач [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] , регулярно користувалася нею, проводила нею розрахунки, знімала кошти та поповнювала картку (Том 1, а.с. 86-112). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «Універсал Банк», відповідачем [PERSON] за кредитним договором №б/н від 02.03.2021 не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 24.09.2024 за нею утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 64 659,10 гривень (Том 1, а.с. 76-82). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами ч. 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як це унормовано положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд доходить висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Правилами ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як це унормовано положеннями ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає безпідставними посилання позивача на Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank та, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, оскільки вони не підписані відповідачкою. Умови та Правила надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» від 02.03.2021 не зазначено, яку суму тіла кредиту буде нараховано на картковий рахунок, процентна ставка за користування цими коштами, строк на який видається ця сума, а також інші складові кредиту. Позивачем на підтвердження позовних вимог надано Витяг з Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, а також Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank та Тарифи розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» від 02.03.2021, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року, прийнятій у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту, якщо така заборгованість має місце. Як убачається з матеріалів справи та виписки по картці, відповідач [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] , регулярно користувалася нею, проводила нею розрахунки, знімала кошти та поповнювала картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту нею не подавалося. Між тим, беручи до уваги, що позивачем не надано доказів на підтвердження погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, то внесені відповідачем кошти повинні бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту. Водночас, з аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, які надані позивачем, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, а саме, списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту. Застосування такого алгоритму розрахунку суми боргу призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту. Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за тілом кредиту в розмірі 64 659,10 гривень. Однак, позивачем не надано суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань. Беручи до уваги надані позивачем матеріали, множинність варіантів індивідуальних умов кредитування та відсутність документального підтвердження щодо варіанту, який у передбачений законом спосіб застосовувався у відносинах з відповідачем, доводи позивача щодо умов надання коштів не можуть бути враховані. Нарахування та пред`явлення до стягнення елементів боргу поза сумою фактично наданих банком коштів, що ґрунтується на факті укладання кредитного договору, за таких умов безпідставне. З досліджених судом розрахунків заборгованості та виписки по банківському рахунку відповідача вбачається, що на момент визначення позивачем суми боргу (24.09.2024), з відповідача були неправомірно списано відсотки на загальну суму 31 879,23 гривень, унаслідок чого збільшувалася сума заборгованості за тілом кредиту. Відтак неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене вище, сплачені позичальником кошти зараховувалися банком у порядку черговості, передбаченому ст. 534 ЦК України, зокрема спочатку на погашення процентів, а вже потім на погашення кредиту. Проте, банк не довів належними доказами узгодження між сторонами сплату, розмір та порядок нарахування процентів, що свідчить про безпідставне направлення банком сплачених позичальником коштів на погашення процентів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2023, прийнятій у справі № 619/1384/21. Беручи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки за користування кредитом і їх погашення відбувалося за рахунок тіла кредиту, внаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків у розмірі 31 879,23 гривень, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь банку лише заборгованості за тілом кредиту в сумі 32 779,87 гривень (64 659,10 - 31 879,23 = 32 779,87). З огляду на викладене вище, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 50,70%, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 535,20 гривень (3028 : 100 х 50,70% = 1535,20). На підставі викладеного,

Outcome: partial