Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

10.12.2024 представник позивача адвокат Романенко Є.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить : зменшити розмір стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року по цивільній справі № 344/5937/24 на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відкликати виконавчий лист який виданий за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року у цивільній справі №344/1374/23. В обґрунтування такого позову, зокрема посилається на те, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалено нове рішення, яким зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року у справі 344/1374/23, з 5 000 грн на кожну дитину щомісячно до 4000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, на даний час матеріальний стан позивача змінився, стан здоров`я погіршився, що 30 травня 2024 року він одружився, [INFO] у шлюбі народжена донька, у зв`язку з чим він несе великі витрати на утримання новонародженої дитини. Позивач утримує сім`ю, його дружина є внутрішньо переміщеною особою, яка не працює, має незначні доходи у вигляді виплат ВПО, благодійної допомоги, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків. Будь-якого нерухомого майна дружина не має, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також ані він, ані дружина не мають у власності транспортних засобів, що підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру. З ними однією сім`єю проживає неповнолітня дитина дружини від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , який також є внутрішньо переміщеною особою. Батько аліменти на його утримання не сплачує, він виховує сина як рідного. Згідно довідок ВПО дружини та сина вказана адреса квартири, яка орендується дружиною та її батьками, які також є пенсіонерами, і в якій проживає моя сім`я. Він вимушений отримувати у позику грошові кошти на сплату аліментів на утримання дітей, що підтверджується договорами за період з 30.04.2024 по 29.11.2024. Внаслідок встановлення судом непомірного для нього розміру аліментів, вимушений брати гроші в борг, за користування якими ще повинен сплатити відсотки. За призначенням лікарів, він приймає дороговартісний медичний препарат. Так, згідно пункту 8 консультаційного висновку спеціаліста КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 07.03.2024 йому рекомендовано проходження імунобіологічної терапії (гуселькумаб) 100 мг п/ш 1 раз на місяць, ІІ доза через 1 місяць, далі 1 раз на 8 тижнів тривало. Згідно п. 8 рекомендацій з виписки медичної карти стаціонарно хворого за період з 12.07.24-22.07.24, серед іншого рекомендовано гуселькумаб 100 мг п/ш 1 раз на 8 тижнів довготривало. Оціночна (ринкова) вартість лікарського засобу Гуселькумаб (Tremfa (Guselkumab-100 mg), на дату оцінки складає 111 234 грн. або 2 875 доларів США (по курсу НБУ: 1 $ США = 38,69 грн.), що підтверджується експертною оцінкою препарату. Придбання даного препарату підтверджується інвойсом компанії Pharma Market, вартість 2570 доларів США. У зв`язку з потребою у лікуванні, позивач також планує пройти медичне обстеження в клініці Рамба, Ізраїль, загальна вартість послуг складає 2600 доларів США, що також підтверджує погіршення мого матеріального становища. 16.12.2024 позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 20.12.2024 - відкрито загальне позовне провадження у справі. 20.01.2025 судом отримано відзив на позов. В обґрунтування такого відзиву зокрема зазначено, що вважають позов безпідставним й таким, що спрямований на порушення прав дітей на належне забезпечення батьком, який намагається ввести суд в оману, оскільки фактично володіє мільйонними статками та протягом багатьох років має значні неофіційні прибутки, зокрема готельний бізнес, та має можливість сплачувати дітям аліменти в розмірі 5 000, грн., 4 000 грн., що належним чином встановлено судами в цивільних справах №344/1374/23, №344/5937/24. Розгляд цивільної справи №344/1374/23 в судах першої та апеляційної інстанцій тривав з 27 січня 2023року по 22 лютого 2024 року. Проте, вже 28.03.2024р. тобто майже через 1 місяць (34 дня) [PERSON] подав до суду позов про зменшення розміру аліментів до 1 600 грн. на дитину, тобто як і в цій справі. Розгляд вищевказаної цивільної справи №344/21937/24 про зменшення аліментів в судах першої та апеляційної інстанцій тривав з 28.03.2024 по 03.09.2024. Проте, вже 09.12.2024. тобто через 3 місяці (3 місяці і 5 днів) [PERSON] знову подав до суду позов про зменшення розміру аліментів до 1 600 грн. на дитину, тобто як і в попередній справі. При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви, підставами для зменшення розміру аліментів, на думку позивача є ті ж самі твердження, що «на даний час матеріальний стан позивача змінився, стан здоров`я погіршився». При цьому позивач надає навіть ті самі докази, які вже досліджували суди у попередніх справах. Єдині нові доводи, якими позивач намагається обґрунтувати підстави для зменшення аліментів до розмірі 1600 грн. є народження дитини [PERSON] , що за сталою судовою практикою не може бути підставою для погіршення фінансового становища дітей відповідачки. Під час розгляду справи апеляційним судом, в судовому засіданні [PERSON] також вже заявляв про дороговартісні медичні препарати, про які зазначає в даному позові. Доказів про придбання таких не надав. 20.01.2025 судом отримано відповідь на відзив. Зокрема, зазначено, що будь-яких доказів, що «готель» працює не надано, по-перше, це не готель, а будинок, якого немає по документах навіть, він знаходиться на земельній ділянці подарованій позивачу мамою та збудований позивачем, мамою і братом в 2009 році, що було предметом розгляду в інших з відповідачкою справах. Позивачем долучені іпотечні кошти в Укроцбанку для завершення будівництва у 2008 році. Будинок знаходиться в непридатному для життя стані. До сторінки в інстаграм - не має відношення, не маю соцмереж з рекламою, фото з продукцією в руках 8-ми річної давнини коли він ще був підприємцем, до торгової марки kengaoil жодного відношення не має і доказів зворотного стороною відповідача не надано. Акцентує увагу на те, що сторона відповідача не може оцінювати стан здоров`я позивача та надавати оцінку призначенням лікарів, оскільки жоден (зі сторони відповідача) не має медичної освіти і не є лікарем або експертом. 12.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У вступному слові представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали з мотивів, що викладені письмово, позов просив задоволити. В подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У вступному слові відповідач та представник відповідача у позові просили відмовити з підстав, що викладені письмово. Вислухавши вступне сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку наступного висновку: Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2023 року шлюб між сторонами розірвано, місцем проживання дітей - визначено разом із матір`ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду в цивільній справі №344/1374/23 від 06 жовтня 2023 року, яке залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року, стягнуто із позивача на користь відповідачки на утримання дітей аліменти у розмірі по 5000 грн щомісячно на кожну дитину. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду у справ № 344/5937/24 позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей задоволено частково. Зменшено розмір аліментів,\~які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року у справі 344/1374/23, з 5 000 грн на кожну дитину щомісячно до 4000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, а не як просив позивач до 1\~600 грн. на кожну дитину. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти\~платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 182 СК України). У постанові від 14.12.2022 по справі № 727/1599/22 Верховний Суд дійшов висновку, що\~статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу; витрат на утримання нової сім`ї; а також через стан свого здоров`я, необхідність дорого вартісного лікування, отримання позик. Слід зазначити, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Так, 30.05.2024 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] у таких народилась донька [PERSON] ( свідоцтва про шлюб, про народження). Відтак змінився сімейний стан позивача, відповідно з`явились витрати на утримання такої дитини. Разом з тим, той факт, що в дружини є син від першого шлюбу, і сім`я несе витрати на таку дитину, суд не приймає до уваги, оскільки обов`язок по утриманню дітей, покладається на обох батьків ( дружина позивача вправі вимагати стягнення аліментів від батька своєї дитини, чи за передбачених законом підстав додаткових витрат). Факт укладення шлюбу, та те, що дружина позивача та її сім`я є внутрішньо-переміщеними особами, існував на момент ухвалення постанови про зменшення розміру аліментів. Разом з тим, згідно з такою постановою суду апеляційної інстанції про зменшення розміру алментів встановлено наявність певного майна у позивача та зокрема, зазначено, що «Належних доказів про те, що готель не працює, позивачем не надано.\~Посилання скаржника на наявність у нього непогашених боргових зобов`язання, які утворились внаслідок накопичення заборгованості зі сплати аліментів є необґрунтованими, та не є підтвердженням зміни матеріального стану платника аліментів. Посилання позивача на те, що він потребує дороговартісного лікування, суд оцінює критично, оскільки\~консультативний висновок спеціаліста, яким рекомендовано лікування препаратами, серед яких додано імунобіологічну терапію гуселькумаб, складено лікарем консультантом 07 березня 2024 року. Випискою №3257 з медичної карти стаціонарного хворого підтверджується, що після складення зазначеного висновку [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 11.03.2024 року по 18.03.2024 року, виписаний з поліпшенням. Лікувальні та трудові рекомендації:спостереження в дерматовенеролога та ревматолога, гігієна та догляд за шкірою. В зазначеному переліку відсутня терапія препаратом гуселькумаб». Оціночна (ринкова) вартість лікарського засобу гуселькумаб (Tremfa (Guselkumab-100 mg), на дату оцінки складає 111 234 грн. або 2 875 доларів США (по курсу НБУ: 1 $ США = 38,69 грн.) ( висновок ТОВ «АНтан-Юг» за такою оцінки -16.03.2024). Тобто такі документи, також існували на дату прийняття постанови апеляційним судом про зменшення розміру аліментів. Зокрема, висновок про вартість такого препарату відображений в постанові апеляційного суду. Отже, позивач хоче домогтися фактично перегляду остаточного рішення суду, яке набрало законної сили, надаючи повторної оцінки докази, які по факту існували на час його прийняття. Так, з виписки медичної карти стаціонарного хворого № 100773/24 за період з 12.07.24-22.07.24, де за п. 8 рекомендацій серед іншого позивачу рекомендовано гуселькумаб 100 мг п/ш 1 раз на 8 тижнів довготривало ( а.с. 45). Посилання позивача, що придбання даного препарату підтверджується інвойсом компанії Pharma Market, 14.03.2024 вартістю 2 570 доларів США ( а.с. 33), то такий не підтверджує його оплату. Суд приймає до уваги, що твердження позивача, що його захворювання є хронічним та прогресуючим, фактично з періодичністю постійно змушений проходити обстеження ( а.с. 139-142 обстеження рентгенодіагностичного кабінету, потребує постійного лікування, однак всі доводи повинні бути підтверджені достатніми, належними доказами, зокрема витрати на лікування. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Що стосується, покликання позивача на відсутність належних саме офіційних доходів, окрім пенсійних виплат, то такі не можуть бути безумовними, оскільки офіційні доходи не завжди відображають дійсний матеріальний стан. Разом з тим, такі ж обставини існували на час прийняття постанови ( вересень 2024 року). Також, варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20). Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що для досягнення балансу між утриманням двох дітей від шлюбу позивача та відповідача утриманням дитини від нової сім`ї останнього, справедливим та достатнім розміром аліментів, з урахуванням змін на боці позивача, буде зменшення розміру аліментів з 4 000 (чотирьох тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно до 3 000 ( трьох тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, таке зменшення розміру аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим відносно кожної дитини позивача. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи,що відповідач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено частково, то слід компенсувати понесені [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн. за рахунок держави. На підставі та

Outcome: dismissed