Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

21 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 4000 гривень щомісяця до досягнення дитиною 23-річного віку, за умов продовження навчання. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач - її мати. На підставі судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року №183/7368/18 [PERSON] сплачувала аліменти на її утримання. На даний час [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання в КЗ «Кам`янський фаховий медичний коледж». Після досягнення позивачем повноліття, відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, проживає та працює за кордоном. Через те, що відповідач добровільно допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, не надає, хоча вона працездатна, фізично здорова, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачем відзиву на позов не подано. 24 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; а також відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року постановлено цивільну справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подала заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена судом, про причини неявки суд не повідомив Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, а також матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що вбачається з засвідченої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 вересня 2006 року. З копії судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . З витягу Пепещепинської міської ради про зареєстрованих у житловому будинку [ADDRESS] від 23 березня 2024 року вбачається, що у вказаному будинку зареєстровані та мешкають [PERSON] та його донька - [PERSON] . Цей факт також підтверджується витягом х реєстру територіальної громади. З довідки №3357 від 20 серпня 2024 року, виданої КЗ «Кам`янський фаховий медичний коледж» ДОР» вбачається, що [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання, термін навчання до 27.06.2026 р. Згідно договору на право користування житловою площею тимчасового проживання у гуртожитку № 864 від 18 квітня 2024 року вбачається, що [PERSON] уклав договір на проживання його доньки в гуртожитку КЗ «Кам`янський фаховий медичний коледж» ДОР». Загальна плата за проживання в гуртожитку становить 590 грн. на місяць. Згідно довідки про доходи від 15 жовтня 2024 року № 100 виданої КЗ «Кам`янський фаховий медичний коледж» ДОР» вбачається, що [PERSON] за період з 01 квітня 2024 року по 30 вересня 2024 року отримувала стипендію за квітень, травень та червень місяць по 1510 грн. в місяць. Позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення нею 23-річного віку, за умов продовження навчання, у зв`язку з тим, що відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом установлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу її повнолітній дитині на час її навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка навчається, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення дитиною 23 років, за умови її навчання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved