Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

29.11.2024 року позивач в особі свого представника за довіреністю Годованик Богдан Олегович засобами Електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 02.04.2013 року станом на 05.11.2024 року у розмірі 59881,64 грн., з яких: 48475,50 грн. заборгованість за кредитом та 11406,14 грн. заборгованість по відсоткам, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування\~позову було\~зазначено,\~що первинно\~02.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір без номеру у порядку ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України на підставі заяви відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача. Згодом 11.05.2021 року відповідачка вже одноразовим електронним підписом підписала відповідну заяву з усіма умовами надання кредиту, повністю ознайомившись із її змістом та своїми обов`язками за вказаною заявою, зокрема зі розміром процентів, які відповідач повинен сплатити позивачу за користування коштами Позивач вказав, що за умовами вказаного договору відповідачці було відкрито картковий рахунок. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених сторонами. Відповідачка в процесі користування кредитним рахунком не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушила вимоги статей 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України, тобто ухилилася від виконання взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 16.12.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, наданий час сторонам по справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.137). Позивач та його представник про вказану ухвалу були повідомлені належним чином засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.139-140), а відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.141). Відзив від відповідачки не надходив. Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 02.04.2013 року відповідачка [PERSON] підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.102). 11.05.2021 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача, в якій підтвердила, що між сторонами укладений кредитний договір, відповідачці встановлений кредитний ліміт на її картку, строк договору становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією (а.с.92-101). 11.05.2021 року відповідачка підписала паспорт кредиту з відповідними умовами (а.с.88-91), який суд до уваги не приймає, оскільки він не є частиною кредитного договору, а крім цього мав обмежений у часі строк дії до 26.05.2021 року, тобто діяв обмежений період часу. Для отримання банківських послуг [PERSON] отримала 3 банківських картки позивача, остання за часом: Універсальна, №5457082501947225 строком дії з 16.11.2023 року до 31.01.2028 року (а.с.103), за якою 03.06.2024 року була здійснена зміна умов кредитування до 0,00 грн. (а.с.1033, зворотній бік). Слід зазначити, що станом на 27.08.2023 року у відповідачці був відсутній борг перед позивачем взагалі по вказаному рахунку відповідно по виписці за договором, а вже згодом через не повернення значних сум по кредитному ліміту виникла відповідна заборгованість, із якою позивач звернувся до суду. Активні правовідносини між сторонами відбувалися до 16.05.2024 року, після чого фактично припинилися, оскільки у період з 16.05.2024 року до 01.10.2024 року відбувалося лише нарахування відсотків на заборгованість з боку позивача. Вирішуючи справу по суті, суд повністю погоджується із вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідачка особисто підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача, де були викладені як умови використання усіх емітованих позивачем карток, у тому числі отриманої відповідачкою картки Універсальна, так і те, що користування коштами позивача є платним та при порушенні зобов`язань виникає відповідальність у вигляді збільшених відсотків, які саме відповідачка як користувачка повинна сплатити позивачу в разі, якщо вона вчасно не повернула позивачу кошти, що має місце в даній справі. Зауважень до розрахунку, наведеному позивачем у виписці по рахунку як первинному бухгалтерському документу (а.с.104-110), суд не має та з ним погоджується, у тому числі щодо тіла кредиту та процентів, нарахованих відповідачці, оскільки усі нарахуванні боргу відбулися у період після 01.11.2023 року. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Окремо суддя зазначає, що як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Також суддя зазначає, що із правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У частині четвертій\~статті 263 ЦПК України\~вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відносно даної справи, суд зазначає, що укладений між сторонами договір припинив дію після надходження від позивача позовної заяви до суду, тобто 29.11.2024 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved