Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять скасувати арешт нерухомого майна, а саме скасувати та зняти заборону (архівний запис) з спадкового майна , житлового будинку [ADDRESS] , тип обтяження:заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2105268; Зареєстровано: 21.06.2005 09:29:34 за № 2105268 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, 097-535-21-44; derzharhsv-zp@i.ua; підстава обтяження: договір застави, Б/н, Завод «Комунар»; архівний номер: 511661ZAP1, Архівна дата 13.08.1997, Дата виникнення 03.04.1973, №реєстр: 17385-101, внутр. №AD01652E29EE562C3845 та тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2121138; Зареєстровано: 24.06.2005 09:21:42 за № 2121138 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, 097-535-21-44; derzharhsv-zp@i.ua; підстава обтяження: договір застави, Б/н, Друга запорізька нотконтора; архівний номер: 728705ZAP1, Архівна дата 23.07.1997, Дата виникнення 01.01.1973, № реєстр: 15431-93, внутр. №E1015D3828EE2E307D57. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Шостої запорізької держаної нотаріальної контори Задачіною Н.В. 20.07.1996 року , мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , є власником в порядку спадкування за законом, житлового будинку що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 412 кв.м.. До смерті її чоловіка та батька [PERSON] , [INFO] даний житловий будинок був збудований ним та належав йому на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності, виданого Запорізьким ЦКГ 01.11.1983р., що підтверджується довідкою - характеристикою, виданою Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20.05.1996 року № 15-396, про що зазначено в самому свідоцтві про право на спадщину за законом виданого гр., [PERSON] .. Дане свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на ім`я гр. [PERSON] 20.07.1996 року було зареєстровано в реєстрі за № 2-2456 та стягнено держмито. 22.08.1996 року було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 31006. Отже станом на 20.07.1996 рік за [PERSON] , [INFO] було зареєстровано право власності на житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 412 кв.м.. без будь-яких обтяжень (арештів/заборон). [INFO] мати [PERSON] померла (копія свідоцтва додається). Після смерті матері Позивачі звернулись до Шостої запорізької держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом та надали всі необхідні документи для її оформлення, сплатили держмито для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] відкрилась спадщина після померлої гр. [PERSON] (спадкова справа № 477/2023), але при отримані свідоцтва на спадщину, вже після сплати необхідних платежів, державним нотаріусом Шостої запорізької держаної нотаріальної контори Зайцевою І.Г. було встановлено наявність заборони (архівного запису) на успадкований Позивачами житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 412 кв.м., а саме: реєстраційний номер обтяження: 2105268; Зареєстровано: 21.06.2005 09:29:34 за № 2105268 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, 097-535-21-44; derzharhsv-zp@i.ua; підстава обтяження: договір застави, Б/н, Завод «Комунар»; архівний номер: 511661ZAP1, Архівна дата 13.08.1997, Дата виникнення 03.04.1973, № реєстр: 17385-101, внутр. №AD01652E29EE562C3845 та тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2121138; Зареєстровано: 24.06.2005 09:21:42 за № 2121138 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, 097-535-21-44; derzharhsv-zp@i.ua; підстава обтяження: договір застави, Б/н, Друга запорізька нотконтора; архівний номер: 728705ZAP1, Архівна дата 23.07.1997, Дата виникнення 01.01.1973, № реєстр: 15431-93, внутр. №E1015D3828EE2E307D57.Ця ж інформація міститься і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (копія додається, тому Позивачі вимушені звернутись до суду з вказаним позовом. II. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від представника відповідача - Запорізького обласного державного нотаріального архіву 06.01.2025 надійшли заперечення на позовну заяву, в якій вказано таке. Запорізький обласний державний нотаріальний архів ЗАПЕРЕЧУЄ проти притягнення його як відповідача по даній справі, оскільки заборона: від 21.06.2005 за № 2105268, реєстратор: Запорізький обласний державний нотаріальний архів; на відчуження будинку [ADDRESS] підстава обтяження: договір застави б/н, Заводу "Комунар"; Власник: [PERSON] ; [PERSON] дата 13.08Л997; Дата виникнення 03.04Л973 та заборона: на відчуження будинку [ADDRESS] від 24.06.2005 за № 2121138 підстава обтяження: договір застави б/н Друга Запорізька державна нотаріальна контора; Власник: [PERSON] ; Архівна дата 23.07.1997; Дата виникнення 01.01.1973, не накладав та данні до Єдиного державного реєстру заборон не вносив, своєю діяльністю чи бездіяльністю не порушував прав позивача - [PERSON] та [PERSON] , і не є відповідальним за ті порушення, з приводу яких ведеться судовий процес, тобто є неналежним відповідачем. До того ж державний нотаріальний архів не має відповідного обов`язку перед позивачамми (неналежність сторони) і на нього не поширяться правові наслідки законної сили судового рішення. Дата виникнення заборони згідно наданої інформації: 03.04.1973 рік (реєстраційні номери обтяження: 2121138, договір застави, б/н Завод "Комунар") та 01.01.1973 року (реєстраційний номер обтяження: 2105268, договір застави, б/н Друга Запорізька державна нотаріальна контора). Запорізький обласний державний нотаріальний архів заснований 14.03.1996 року і ніякого відношення до виникнення вищезазначених заборон у 1973 році не має. Запорізький обласний державний нотаріальний архів не вносив записи до вищезазначених книг у 1973 році: до Реєстру для реєстрації заборони відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами, та до Алфавітної книги обліку заборон (арештів) та на підставі цих книг, не переносив інформацію до Реєстру заборон „Феміда". У судове засідання позивачі не з`явились, від їх представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Запорізького обласного державного нотаріального архіву в судове засідання не з`явився, надіслали заяву, в якій вказали про розгляд справи без їх участі. Відповідач ПрАТ «Промавтоінвест», який про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, жодних заяв та клопотань до суду не надіслав. Відповідач -Перша запорізької Державна нотаріальна контора, як правонаступник Другої Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явились до суду надали заяву, в якій вказали про розгляд справи без їх участі. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідачів на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. III. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано додаткові докази. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2025 року, підготовче провадження по справі закінчено та призначено справу до розгляду. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2024 року заяву Позивачів про заміну сторони правонаступником задоволено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. На виконання ухвали суду від 16.12.2024 року Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надано копії спадкових справ після померлих: [INFO] гр. [PERSON] (№ 383/1996) та 11 грудня 2023 року гр. [PERSON] (№ 477/2023). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] , виданого Запорізьким ЦКГ 01.11.1982р. житловий будинок [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 412 кв.м., право власності на даний житлового будинок належало [PERSON] . Даний будинок [PERSON] збудував сам, що підтверджується довідкою - характеристикою, виданою Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20.05.1996 року № 15-396, копія якої знаходиться в матеріалах спадкової справи № 383/1996. Тобто, оскільки право власності на вищевказаний житловий будинок було оформлено 01.11.1982р за [PERSON] , відповідно на той час не існувало будь-яких обтяжень та арештів на дане майно. Більш того, відповідно до довідки, копія якої наявна в матеріалах спадкової справи №383/1996, виданої [PERSON] начальником р/о АТ «АвтоЗАЗ» (стара назва - Завод «Комунар», правонаступником якого на сьогодні є ПАТ « ПРОМАВТОІНВЕСТ») про те, що АТ «АвтоЗАЗ» станом на 1980 рік не моє претензій до [PERSON] за позичкою, яка було надана йому АТ «АвтоЗАЗ» у 1973 році на будівництво вищезазначеного будинку та у 1980 році вона повністю ним погашена. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 412 кв.м. (спадкова справа № 383/1996). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.1996 року державним нотаріусом Шостої запорізької держаної нотаріальної контори Задачіною Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2456, мати Позивачів, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину та оформила право власності в порядку спадкування за законом на вищезазначений житловий будинок [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 412 кв.м. та 22.08.1996 року зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 31006. Що в свою чергу підтверджує факт відсутності, станом на 20.07.1996 року, будь-яких арештів чи обтяжень на житлового будинку [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 412 кв.м.. Відповідно до свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , гр. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті гр. [PERSON] . Позивачі звернулись до Шостої запорізької держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Відкрито спадкову справ № 477/2023. Позивачами до нотаріальної контори були надані всі необхідні документи для її оформлення, сплачено держмито для отримання свідоцтва про право на спадщину, але державним нотаріусом Шостої запорізької держаної нотаріальної контори Зайцевою І.Г. постановою №1277/02-31та № 1278/02-31 від 18.10.2024 відмовлено Позивачам у видачі свідоцтва на право спадщини за законом, у зв`язку з наявністю інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.08.2024 року, щодо об`єкта нерухомого майна заборони (архівного запису) на успадкований Позивачами житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 412 кв.м., а саме: реєстраційний номер обтяження: 2105268; Зареєстровано: 21.06.2005 09:29:34 за № 2105268 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, 097-535-21-44; derzharhsv-zp@i.ua; підстава обтяження: договір застави, Б/н, Завод «Комунар»; архівний номер: 511661ZAP1, Архівна дата 13.08.1997, Дата виникнення 03.04.1973, № реєстр: 17385-101, внутр. №AD01652E29EE562C3845 та тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2121138; Зареєстровано: 24.06.2005 09:21:42 за № 2121138 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, 097-535-21-44; derzharhsv-zp@i.ua; підстава обтяження: договір застави, Б/н, Друга запорізька нотконтора; архівний номер: 728705ZAP1, Архівна дата 23.07.1997, Дата виникнення 01.01.1973, № реєстр: 15431-93, внутр. №E1015D3828EE2E307D57.Ця ж інформація міститься і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Отже, відповідно до інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні два типи обтяжень: за реєстраційним номером 2195268 в якому підставою обтяження є договір застави, Б\\н, Завод «Комунар» на підставі повідомлення № б/н від 03.06.1973. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя в справі №333/4352/18, провадження №2/333/205/19 від 12 серпня 2019 року, в 1994 році, державне підприємство «Запорізький автомобільний завод» «Комунар», відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15.06.1993 № 210/93, на підставі Розпорядження Представника Президента України у Запорізькій області № 324 від 08.07.1994 року було перетворено у відкрите акціонерне товариство «Запорізький автомобільний завод» (ВАТ «АвтоЗАЗ»), яке стало правонаступником заводу «Комунар». Створене шляхом корпоратизації відкрите акціонерне товариство «Запорізький автомобільний завод» було правонаступником державного заводу «Комунар», засновником його була держава і майно було державним. В квітні 1998 року державне підприємство ВАТ «АвтоЗАЗ» стало одним із засновників Спільного українсько-корейського підприємства з іноземною інвестицією у формі закритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ-Деу». У подальшому, правонаступником ЗАТ «АвтоЗАЗ-Деу» стало ПрАТ «ЗАЗ». Правонаступником ВАТ «АвтоЗАЗ» стало ПРАТ «Промавтоінвест». Відповідно до відповіді Першої запорізької державної нотаріальної контори Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27 серпня 2024 року № 1770/01-16, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 1102, повідомлення, на підставі яких накладено арешт (заборону) у 1973 році, зберігаються три року та у зв`язку зі спливом їх терміну зберігання знищені Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони (арешту) накладеного на майно Позивачів, з врахуванням довідки АТ «АвтоЗАЗ» (стара назва АТ «АвтоЗАЗ» - Завод «Комунар», правонаступником якого на сьогодні є ПАТ « ПРОМАВТОІНВЕСТ») виданої [PERSON] у 1996 році про повне погашення ним позички, відомості щодо підстав накладення арешт (заборону) відсутні і не можуть бути надані суду, інших доказів, які б спростовували цей факт матеріали справи не містять, то наявною забороною порушуються права Позивачів на отримання спадщини, внаслідок чого вони позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. IV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ч. 2 ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки, усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Разом з тим, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України N 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні наявність обтяження порушує право позивачки на майно та не дозволяє розпорядитися ним на власний розсуд, що порушує її права, як власника такого майна. Відповідно до ст.ст.1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Вимоги Позивачів, що ґрунтуються на праві власності на майно що знаходитьсяначебто під забороною (арештоване майно), розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (заборони). Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, враховуючи, що позичка сплачена [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується довідкою АТ «АвтоЗАЗ» (стара назва АТ «АвтоЗАЗ» - Завод «Комунар», правонаступником якого на сьогодні є ПАТ « ПРОМАВТОІНВЕСТ») будь-якої іншої інформації, яка б спростовувала це факт не існує та не надано Відповідачами суду, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту їх шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved