Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який з народження має статус дитини з інвалідністю. Влітку 2018 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені через вживання ним наркотичних речовин, зрад, ігроманії, домашнього та економічного насилля. З цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Востаннє відповідач бачив сина у травні 2019 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожикового мінімуму, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 серпня 2019 року, проте аліменти він не сплачує. Жодного разу відповідач не був присутній на дні народження сина, святкуванні новорічних та різдвяних свят, на шкільних виставах, спортивних змаганнях. Він ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, успіхами, станом здоров`я сина не цікавиться, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дитина знаходиться на її повному утриманні. З 17 грудня 2021 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого має дитину [PERSON] , [INFO] . За місцем їх проживання створені всі необхідні умови для комфортного та безпечного життя дітей. Її син [PERSON] веде активне соціальне життя, відвідує школу, бере участь у гуртках, їздить на змагання, відпочинок, спілкується з однолітками, наявність у нього іншого прізвища викликає у сина запитання та непорозуміння. Тому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, змінити прізвище та по батькові дитини з [PERSON] на [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, у встановлені судом строки відзив на позов суду не подав. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання представника не направила, просила розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 16-17, 19). Малолітній [PERSON] , [INFO] являється дитиною інвалідом до 18 років (а.с. 23-30). 02 лютого 2021 року страшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрите виконавче провадження ВП №64335185 з примусового виконання виконавчого листа №369/10919/19, виданого 16.12.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 серпня 2019 року (а.с.33-34). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) 19 квітня 2024 року, заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів станом на 31 березня 2024 року складає 192\~747,70 грн. (а.с. 35-37.) [PERSON] не звертався до служби у справах дітей та сім`ї стосовно усунення перешкод у спілкуванні, встановлення графіку побачень з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується листами служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради та Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 43-44). Відповідно до довідки спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови та літератури №127 Дарницького району м. Києва від 09 листопада 2023 року №514, [PERSON] дійсно навчається в 2-В класі школи. Зі слів класного керівника, [PERSON] навчанням та вихованням дитини займається мама [PERSON] . На батьківських зборах присутня мама. Батько, [PERSON] навчанням дитини у школі не цікавиться, зв`язку із класним керівником не підтримує (а.с. 60). В характеристиці учня 2-В класу [PERSON] від 14 березня 2022 року (а.с. 61) зазначено, що біологічний батько, [PERSON] на зв`язок з класним керівником не виходив, на батьківські збори не з`являвся, навчанням сина не цікавився. Мати дитини разом з чоловіком [PERSON] відповідально ставляться до виховання [PERSON] в сім`ї, приділяють належну увагу та зацікавленість до навчання дитини. Беруть активну участь у житті класу, цікавляться життям дитини, організовують правильне проведення вільного часу, моніторять поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну. Тренер з футболу [PERSON] в характеристиці на учня ДЮСШ «Чемпіон» [PERSON] зазначив, що з тренером комунікують матір дитини та її чоловік [PERSON] . До тренувань ставляться відповідально, забезпечують повний комплект необхідного спорядження для занять та вчасно доставляють дитину на змагання. Дитина без поважних причин тренування не пропускає. Біологічний батько [PERSON] з тренером не зв`язувався, на особисту зустріч не з`являвся, спортивними успіхами дитини не цікавився (а.с.63). З 17 грудня 2021 року мати дитини [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.77). Від шлюбу з [PERSON] має двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 78, 153). З копії акту обстеження умов проживання (а.с. 152) вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] з дружиною та дітьми: [PERSON] , 2016 р.н., [PERSON] , 2024 р.н., [PERSON] , 2022 р.н. Стосунки в сім`ї гармонійні. Вихованням та утриманням дітей займається виключно він та його дружина. Відповідно до висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 174-175). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до\~ч.\~2,\~ч.\~3\~ст.\~150\~СК України,\~батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частинами 3\~і 4\~ст.\~164\~СК України\~передбачено,\~що мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~батьківських прав\~щодо усіх\~своїх дітей\~або когось\~із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16\~наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахуванням зазначених роз`яснень, встановлено, що батько дитини [PERSON] без поважної причини не виявляє батьківського піклування щодо своєї дитини [PERSON] , ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується із сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . При цьому суд не вбачає підстав для зміни прізвища та по-батькові дитини, а тому в цій частині вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з\~ч.\~1\~та 2\~ст.\~182\~СК України\~при визначення\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, оскільки докази, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою (1/3 частина) суду не надано, то суд вважає, що підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] , немає, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial