Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за ним права власності на дві земельні ділянки загальною площею 0,7323 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в урочищі «Горішок» Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ №\~018947 від 24.09.2001 року в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . Свої вимоги обґрував тим, що по [ADDRESS] проживав він та тітка [PERSON] , [INFO] , (рідна сестра його батька [PERSON] , [INFO] ). Тітці на праві власності належали вищевказані земельні ділянки. [INFO] тітка [PERSON] померла (його батько [PERSON] помер [INFO] ). Після смерті тітки відкрилася спадщина на належне їй майно, спадкоємцем якого фактично він являється за правом представлення, так вони проживали разом, вели господарство). Вказав, що дітей у тітки не було, чоловік помер ще в роки війни (загинув на війні під [PERSON] ). Однак, в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що не доведено факт родинних відносин між ним, як спадкоємцем, та спадкодавцем [PERSON] , що позбавляє його можливості оформити спадщину. А тому йому необхідно в судовому порядку визнати за ним право власності на дві земельні ділянки загальною площею 0,7323 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в урочищі «Горішок» Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ №\~018947 від 24.09.2001 року в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Явдошак\~О.О. позов підтримали з підстав зазначених в ньому, просили його задовольнити. В судове засідання представник відповідача Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, однак на електронну адресу суду надіслав заяву (а.с. 58), в якій позов визнав, не заперечив щодо його позитивного вирішення та просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами та знайомими позивача, в судовому засіданні ствердили, що знають позивача [PERSON] та знали його покійних батьків та тітку [PERSON] , та засвідчили той факт, що [PERSON] є рідною тіткою позивача [PERSON] . Позивач, повернувшись з армії, постійно проживав разом з тіткою по день її мерті за адресою: [ADDRESS] , вів з нею спільне господарство, здійснював догляд за тіткою, оскільки остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги, підтимував господарство, забезпечував продуктами харчування, лікуванням та всім необхідним. На даний час продовжує проживати за даною адресою. Вислухавши думку позивача там його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (тітка позивача) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 018947 від 24.09.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~16, виданого на підставі рішення Олешанської сільської Ради народних депутатів від 21.08.2000 року, належало дві земельні ділянки загальною площею 0,7323 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в урочищі «Горішок» на території Олешанської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3200940912024 від 05.08.2024 року земельна ділянка площею 0,3515 га, яка знаходиться в урочищі «Горішок» с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадасторовий номер 2625686200:18:001:0022 (а.с. 9-14). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2100357752024 від 09.08.2024 року земельна ділянка площею 0,3808 га, яка знаходиться в урочищі «Горішок» с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадасторовий номер 2625686201:19:002:0013 (а.с. 15-20). [INFO] помер\~ [PERSON] \~(батько\~позивача),\~а [INFO] померла\~ [PERSON] \~(тітка\~позивача),\~що підтверджується\~копіями свідоцтв\~про смерть\~(а.с.\~27,\~26). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, після смерті [PERSON] (тітка позивача) спадщину за законом - за правом представлення прийняв племінник [PERSON] (позивач), оскільки його батько помер ще [INFO] , тобто ще до моменту відкриття спадщини, а [PERSON] (позивач) у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 44). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~279/2024 від 02.07.2024 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (тітка позивача) (а.с. 43-57), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (тітка позивача), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. В судовому засіданні встановлено, що на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що не доведено факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , що підтверджується постаною про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. №\~754/02-31 від 04.09.2024 року (а.с. 28). Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно виписки із погосподарської книги № 1 Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (тітка позивача), [INFO] , племінник [PERSON] (позивач), [INFO] (а.с. 23). Відповідно до довідки Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 512 від 14.11.2024 року (а.с. 22) [PERSON] (позивач) з 1989 року по 2014 рік проживав та був зареєстрований в господарстві своєї тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписок з погосподарських книг Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1953-1955, 1955-1957 роки (а.с. 24, 25) [PERSON] (тітка позивача) та [PERSON] (батько позивача) були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до архівної довідки Державного архіву Івано-Франківської області №\~Д-38(Ц)/06-06 від 30.04.2024 року (а.с. 29) [PERSON] народилася у с.\~Олеша Тлумацького повіту (нині Івано-Франківського району), хрещена 27.09.1923 року у костелі с. Озеряни (а/з №2). Батько: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , уродж. [PERSON] . Мати: [PERSON] , донька [PERSON] і [PERSON] , уродж. [PERSON] . Згідно довідки Державного архіву Івано-Франківської області №\~Д-38(Ц)/06-06 від 30.04.2024 року (а.с. 31) у метричній книзі реєстрації народжень костелу с. Озеряни Тлумацького повіту (нині Івано-Франківського району), де реєструвались члени римо-католицької громади с. Олеша, актового запису про народження [PERSON] (батько позивача), 1930 р.н., уродженця с. Олеша за 1930-1931 роки не вивлено. Одночасно повідомлено, що у метричній книзі реєстрації народжень церкви с. Олеша відсутні актові записи про народження за 1928-1931 роки. Відповідно до довідки Державного архіву Івано-Франківської області №\~Д-42(Ц)/06-06 від 20.05.2024 року (а.с. 30) у метричній книзі реєстрації шлюбів костелу с. Озеряни Тлумацького повіту (нині Івано-Франківського району), де реєструвались члени римо-католицької громади с. Олеша, актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] (тітка позивача) за 1942 рік не виявлено. У вказаній метричній книзі відсутні актові записи про шлюби за 1937-1941 роки. Також про факт родинних відносин про те, що [PERSON] дійсно являлася рідною тіткою [PERSON] (позивач), ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] . З оцінки\~наявних у\~справі доказів\~в судовому\~засіданні встановлено\~факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно являлася рідною тіткою [PERSON] (позивач), [INFO] , враховуючи те, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення. Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на належні йому земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] . Нормами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 (в редакції 2003 р.) ЦК України,

Outcome: approved