Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 15.02.2022 у розмірі 1000,00 грн., що у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на момент складання позовної заяви становить 41180,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Позов обґрунтований тим, що згідно боргової розписки від 15.02.2022 [PERSON] взяв у позивача в борг грошову суму в розмірі 1000,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на момент складання позовної заяви становить 41180,00 грн. Дана розписка була підписана відповідачем власноруч. Згідно розписки відповідач зобов`язався повернути грошові кошти в строк до 01.04.2022 включно. У добровільному порядку, станом на момент подачі позову, відповідач борг не повернув, неодноразові звернення ігнорує. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Греков Д.В., у судове засідання не з`явились. 16.01.2025 представник позивача, адвокат Греков Д.В., подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. У ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як видно із матеріалів справи, відповідачем [PERSON] власноруч підписано розписку від 15.02.2022, за змістом якої він отримав у борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 1000,00 доларів США із зобов`язанням повернення їх [PERSON] до 01.04.2022. Вказаною розпискою зафіксовано факт отримання грошових коштів [PERSON] у сумі 1000,00 доларів США, його зобов`язання щодо повернення грошових коштів до конкретної дати, валюту зобов`язання - долари США. Доказів, які спростовують факт добровільного та самостійного підписання [PERSON] боргової розписки, матеріали справи не містять. Згідно з приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наразі матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу суми позики як станом на 01.04.2022, так і на час звернення позивача до суду, тож зобов`язання є простроченим. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтями 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Оскільки [PERSON] не сплатив заявлені позивачем до стягнення грошові кошти, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати коштів, не спростував обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved