Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Адвокат Сторожук Андрій Леонідович звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] є співвласником житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 140,9 м. кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1085363926101), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 401621102 від 30.10.2024. Право часткової власності на вищевказаний житловий будинок набуто позивачкою в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк О.П. 28.05.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 752. Іншими співвласниками вищевказаного житлового будинку є: [PERSON] - розмір частки 17/100 (відповідач 1); [PERSON] - розмір частки 36/100 (відповідач 2); [PERSON] - розмір частки 23/100 (відповідач 3). Вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 2610100000:08:003:0686 площею 0,0283 га, цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вищевказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності наступним особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 401573601 від 30.10.2024. Таким чином, станом на даний час одним із співвласників земельної ділянки кадастровий номер 2610100000:08:003:0686 є померлий [PERSON] , [INFO] . Вказаною земельною ділянкою вищевказані особи користувалися за взаємною згодою та за домовленістю. Право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку набуто вищевказаними особами на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 14.12.2018 № 380-22 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки». З метою успадкування вищевказаної земельної ділянки в частині, належній спадкодавцю, [PERSON] , [INFO] , позивачка, яка є спадкоємцем останнього (інші спадкоємці за законом та/або заповітом відсутні), звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк Ольги Петрівни, якою 21.03.2024 була заведена спадкова справа № 9/2024. Однак, приватний нотаріус Гречанюк О.П. листом вих. № 56/02-14 від 30.10.2024 повідомила позивачці про те, що видати свідоцтво на право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 2610100000:08:003:0686 площею 0,0283 га, яка належала померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності не представляється можливим у зв`язку з тим, що частка у спільній сумісній власності згідно норм статей 368-370 Цивільного кодексу України не може бути об`єктом цивільно-правових відносин. У зв`язку з цим, для вирішення питання спадкування вищевказаної земельної ділянки рекомендовано звернутись до суду. Тобто, перебування вищезазначеної земельної ділянки у спільній сумісній власності не дає правових підстав нотаріусу для можливості визначити частки спадкодавця у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Беручи до уваги те, що у фактичному користуванні [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , перебували 24/100 земельної ділянки загальною площею 0,0283 га, кадастровий номер2610100000:08:003:0686, цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS], позивач вважає, що існують правові підстави для визнання за нею право власності на частку земельної ділянки у порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Водночас, у зв`язку із цим необхідно припинити режим майна спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0283 га, кадастровий номер 2610100000:08:003:0686, призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS], та визначити, що розмір частки померлого [PERSON] становить 24/100 частки вищевказаної земельної ділянки, а також визначити розмір частки інших співвласників цієї земельної ділянки. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги позивач підтримує, просять позов задовольнити. Відповідач-1 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає, просить задовольнити позовну заяву [PERSON] . Відповідач-2 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає, просить задовольнити позовну заяву [PERSON] . Відповідач-3 [PERSON] подав відзив, у якому визнав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] , є співвласником житлового будинку по [ADDRESS] загальною площею 140,9 м. кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1085363926101), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 401621102 від 30.10.2024. Позивачці на праві спільної часткової власності належить 24/100 вищевказаного житлового будинку (а.с. 11). Право часткової власності на вищевказаний житловий будинок набуто Позивачкою в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк О.П. 28.05.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 752 (а.с. 24). Іншими співвласниками вищевказаного житлового будинку є: [PERSON] - розмір частки 17/100 (відповідач 1); [PERSON] - розмір частки 36/100 (відповідач 2); [PERSON] - розмір частки 23/100 (відповідач 3). Вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 2610100000:08:003:0686 площею 0,0283 га, цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 401573601 від 30.10.2024 (а.с. 12). Як слідує з матеріалів справи, на даний час одним із співвласників земельної ділянки кадастровий номер 2610100000:08:003:0686 є померлий [PERSON] , [INFO] . Право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку набуто вищевказаними особами на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 14.12.2018 № 380-22 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» (а.с. 21). З метою успадкування вищевказаної земельної ділянки в частині, належній спадкодавцю, [PERSON] , [INFO] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк Ольги Петрівни, якою 21.03.2024 була заведена спадкова справа № 9/2024 (а.с. 23). Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк Ольга Петрівна листом вих. № 56/02-14 від 30.10.2024 повідомила позивачці про те, що видати свідоцтво на право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 2610100000:08:003:0686 площею 0,0283 га, яка належала померлому - [PERSON] на праві спільної сумісної власності не представляється можливим у зв`язку з тим, що частка у спільній сумісній власності згідно норм статей 368-370 Цивільного кодексу України не може бути об`єктом цивільно-правових відносин. У зв`язку з цим, для вирішення питання спадкування вищевказаної земельної ділянки рекомендовано звернутись до суду (а.с. 25). Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду та при прийнятті спадщини на земельну ділянку. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Невизначеність частки у праві спільної сумісної власності позбавляє позивачку можливості належним чином оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки, що належала померлому [PERSON] . Враховуючи те, що позивачка позбавлена можливості визнати право власності на частку земельної ділянки, що входить до складу спадщини у позасудовому порядку, суд вважає, що вимоги позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved