Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

08.11.2024 до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] відповідно до якої позивач просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 27.05.2013 року та зареєстрований 27.05.2013 Виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовим записом №5. Заявлені вимоги позивач мотивула тим, що спільне життя з [PERSON] не склалось через несумісність характерів, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Від спільного з відповідачем шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.11.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, також зазначила, що подружні стосунки припинені з липня 2024 року. Строк на примирення просила не надавати. До судового засідання відповідач не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував, також зазначив що шлюбні відносини було припинено, саме з серпня 2024 року, а не з липня 2024 року, як зазначає позивач. Крім того вказав, що ініціатором припинення шлюбних відносин він не був Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.05.2013 року сторони уклали шлюб, про що виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області зроблено актовий запис №5 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) Від спільного з відповідачем шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося та шлюб між сторонами носить формальний характер. Між сторонами подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з липня 2024 року. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимог щодо стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, позивачем заявлено не було.

Outcome: approved