Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ПАТ «СК «Арсенал страхування» до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди у розмірі 16969,32 грн. В обґрунтування своїх вимог (нова редакція позовної заяви) представник позивача посилається на те, що 29.12.2020 між ПАТ «СК «Арсенал страхування» та ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0635/20-Тз/Ц7, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу TK G-330273-AC6, д.н.з. [NUMBER] . 14.09.2021 о 17:20 на автодорозі Київ-Овруч 41 км, [PERSON] керуючи автомобілем Daimler 208, д.н.з. [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом TK G-330273-AC6, д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортному засобу TK G-330273-AC6, д.н.з. [NUMBER] , були завдані механічні пошкодження, а його власнику матеріальні збитки у розмірі відновлювального ремонт, який відповідно до рахунку СТО № АТЦ0003118 від 30.09.2021 ТОВ «АТЦ «Лівобережний» склав 69237,79 грн. Постановою Вишгородського районного суду Київської області № 363/4221/21 від 13.12.2021 відповідача визнано винним у вказаній ДТП. На виконання умов договору страхування позивачем було відшкодовано витрати у розмірі 66553,79 грн на ремонт автомобіля на рахунок СТО згідно з платіжним дорученням № 70863162 від 06.12.2021. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Daimler 208, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно з полісом № АР-0679919, яким встановлений ліміт відповідальності у розмірі 130000,00 грн, а франшиза складає 2500,00 грн. Позивач звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування. ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування, з урахуванням зносу автомобіля 0,45930 та з вирахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн і розміру знижки, у сумі 46113,56 грн. З огляду на це сума збитків, яка не відшкодована позивачу становить 16969,32 грн (66553,79 грн (52084,47 грн - 2500,00 грн). Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку зворотної вимоги суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а в розмірі 16969,32 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн. 24 вересня 2023 року ухвалою судді прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою суду від 20.11.2024 позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу термін для усунення недоліків. 02.12.2024 на виконання ухвали суду від 20.11.2024 від представника позивача на усунення недоліків до суду надійшла позовна заява в новій редакції. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлялися належним чином. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив не надав, будь-яких заяв чи клопотань суду ним подано не було. Від сторін до суду не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено,\~що 29.12.2020\~між ПАТ\~«СК «Арсенал\~страхування» та\~ПАТ «ДТЕК\~Київські регіональні\~електромережі» було\~укладено договір\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~№ 0635/20-Тз/Ц7,\~згідно з\~яким позивач\~взяв на\~себе зобов`язання\~компенсувати будь-яке\~пошкодження або\~знищення застрахованого\~транспортного засобу\~марки ТК\~модель G-330273-АС6,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , який належить ПАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі». Термін дії договору становить 1 рік, дата закінчення дії договору 28.12.2021 (а.с. 6-10, 10-11, 11-22, 25). Так, за змістом п. п. 22.1, 22.2 дговору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, зокрема, ризику «збитки внаслідок ДТП будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Відповідно до п. 27.1 договору страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком. Як встановлено\~судом,\~зі змісту\~постанови Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від 13.12.2021\~(справа\~№ 363/4221/21)\~ вбачається,\~що 14\~вересня 2021\~року о\~17:20\~на автодорозі\~Київ-Овруч\~41\~км,\~водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~«Daimler»,\~номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та, не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, у наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «TKG-330273», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] у зустрічному напрямку. Вказаними діями водій [PERSON] порушив пункти 11.3, 12.1\~Правил дорожнього руху. Вказаною постановою відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Daimler», номерний знак [NUMBER] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с. 30-31). Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 16.09.2021 до ПАТ «СК «Арсенал страхування» було подано заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу , а саме ДТП, що відбулася 14 вересня 2021 року о 17:20 за участі автомобіля Daimler, н.з. [NUMBER] , під керуванням водій [PERSON] , автомобілем «TK G-330273-АС6», н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (а.с. 23). У відповідності до звіту № 422-2021 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.10.2021, проведеного на підставі заяви ПАТ «СК «Арсенал Страхування», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля G-330273-АС6», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження ДТП складає 52084,47 грн (а.с. 32-34). Згідно з Протоколу огляду транспортного засобу проведеного ПАТ «СК «Арсенал Страхування» від 23.09.2021 встановлено характер шкоди, яка заподіяна власнику автомобіля G-330273-АС6», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 34-35). Так, відповідно до рахунку СТО № АТЦ0003118 від 30.09.2021 ТОВ «АТЦ «Лівобережний» вартість відновлюваного ремонту автомобілю TK G-330273-АС6, д.н.з. [NUMBER] , складає 69237,79 грн (а.с. 48-49). Відповідно до страхового акту № 006.02116521-1 від 03.12.2021 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 66553,79 грн. (а.с. 51). Виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило суми страхового відшкодування у розмірі 66553,79 грн. (а.с. 52). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Daimler 208, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «СГ «Оберіг», згідно полісу № AР № 000679919 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн, франшиза встановлена в розмірі 2,500 грн (а.с. 55). ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ТДВ «СГ «Оберіг» з заявою про виплату на суму сплаченого страхового відшкодування. Сторонами було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування від 15.04.2022 узгоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 46113,56 грн (а.с. 53,54,55). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.\~Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров?ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 ЦК України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зазначається, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов?язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», яке виплатило страхове відшкодування та до якого перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, в порядку суброгації, різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, у розмірі 16969,32 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 41701060 від 30.08.2024 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved