Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 05.12.1996 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Білоославській сільській раді народних депутатів Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 38. У шлюбі у них народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Подружнє життя з відповідачем не склалось. Відповідач поводив себе агресивно відносно неї та дітей, останнім часом почав зловживати алкогольними напоями, ображати її, виганяти з житлового будинку, наносити їй побої, вчиняти умисні дії психологічного характеру щодо неї. Вона викликала працівників поліції та Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 18.12.2023 було винесено постанову. В кінці жовтня, а саме 28.10.2024, вона знову викликала працівників поліції, оскільки відповідач погрожував спалити житловий будинок, а їй погрожував фізичною розправою та вбивством. На відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення. Протягом останнього часу вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Вважає неможливим примирення, оскільки неприязні стосунки між ними тривають протягом тривалого часу. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.12.1996 у Білоославській сільській раді народних депутатів Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 38. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву заява про розгляд справи без її участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти розірвання шлюбу. Вказав, що не хоче розривати шлюб, бо не має де жити. Дружина хоче його вигнати з будинку, де вони проживають. В будинку по місцю його реєстрації проживає брат, а він живе в будинку, який, на його думку, матір дружини переписала на неї. Він у тому будинку наробився, хоч такий і йому не належить. Також вказав на необхідність надання строку для примирення сторін. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.01.2025 цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Гундяком Т.Д. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05.12.1996 у Білоославській сільській раді народних депутатів Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 38, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.12.1996. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище «[PERSON] ». Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 у справі №348/2912/23, яка набрала законної сили 29.12.2023, звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито. Відповідно до вказаної постанови [PERSON] вчинив домашнє насильство, а саме 23.09.2023 близько 14 год. 07 хв. вчинив умисні дії психологічного характеру щодо своєї дружини, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на словах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. При розгляді справи в судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, обставини його вчинення не спростував, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, однак шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх позивач не має наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Щодо доводів відповідача про можливість надання строку на примирення, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються. Таким чином, за встановлених судом обставин вчинення відповідачем щодо позивачки домашнього насильства, неможливим є вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову з відповідача, який є особою з інвалідністю 3-ої групи і на якого не поширюються пільги щодо сплати судового збору, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved