Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чайка І.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №01.03.2023-100000425 від 01.03.2023 в розмірі 20760 грв. та суму сплаченого судового збору 2422 грв. 40 коп.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 01.03.2023 року укладено кредитний договір (оферти) №01.03.2023-100000425, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 12000 грв., що підтверджено квитанцією про видачу коштів від 01.03.2023 року, строком на 42 дні. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 20760 грв.. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання кредиту за вищезазначеним договором щодо непогашення заборгованості зумовило звернення ТОВ «Споживчий центр» до суду з відповідним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в наданій заяві просив проводити розгляд за його відсутністю, Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов до наступних висновків. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 01.03.2023 року укладено кредитний договір (оферти) №01.03.2023-100000425, відповідно до якого надано кредит в розмірі 12000 грв. строком на 42 дні. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти і комісію. В пункті 3.2 вказаного договору відображено про надання кредиту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, Відповідно до п.4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Згідно п.4.3 Договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту (сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з наданням кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату. Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з наданням кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видати кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання, видачі кредиту, зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадках настання вказаних скасувальних обставин, даний договір є розірваним та припиненим з дати надання, видачі кредиту, зазначеної в заявці, у випадку перерахування позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п.6.1 Договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечить чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії у термін та строки, вказані в заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. У заявці зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заявка разом із умовами, правилами надання фінансових послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, та паспорту споживчого кредиту становить між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які надавалися йому для ознайомлення. Згідно з наданим ТОВ «Споживчий центр» розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 11.09.2024 року складає 20760 грв., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грв. та процентам в розмірі 8760 грв.. Закон України «Про електрону комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) відповідно до вимог ст..11 ч.1 Закону, має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною 3 ст.11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст..12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону, якщо згідно акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. [PERSON] електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок 12000 грв., а отже акцептовано умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст..ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати горошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст..1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічний є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст..634 цього кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (ТОВ «Споживчий центр»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються ТОВ, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.. 1056 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 1048 ЦК Украйни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 1050 частиною 1 ЦК України встановлено якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд звертає увагу, що позивачем надано належного доказу ознайомлення відповідача з умовами та правилами обслуговування фізичних осіб, що покладено в основу позовних вимог та предмета спору. Обґрунтування наявності обставин здійснені за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, та відповідає встановленому у ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободу договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем доведено узгоджена пропозиція сторін у справі про укладення кредитного договору (оферта) та його укладення на заявлених позивачем умовах, заборгованість внаслідок порушення відповідачем умов вказаного договору. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст.. 141 ЦПК України. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved