Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] , якому до дня смерті належало домоволодіння за вказаним адресом. Позивачка є спадкоємцем за законом другої черги та сестрою померлого. Спадщину позивачка прийняла, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок. Ухвалою суду від 06 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позов підтримує. Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно із ч.2 ст.247, ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Позивачка є сестрою [PERSON] (а.с.9, 11,12). Зміна прізвища позивачки [PERSON] з дошлюбного « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.10). Даними довідки №436 від 13.11.2024 року встановлено, що [PERSON] на день зняття з реєстрації 15.02.2022 року був зареєстрований та проживав одиноко в [ADDRESS] . Помер [PERSON] , [INFO] у с. Лонки Хмельницького району Хмельницької області (а.с.25). [PERSON] , 1950 року народження, зарахований з 01.12.2022 року на постійне місце проживання до Лонковецького психоневрологічного інтернату та з 15.12.2022 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.27, 28). [PERSON] на день смерті [INFO] належало домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.29). За даним особовим рахунком № [NUMBER] по [ADDRESS] рахувалась земельна ділянка площею 0,72 га, за цільовим призначенням: - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0,25 га; - для ведення особистого селянського господарства 0,47 га (а.с.26). Загальна вартість нерухомого майна по [ADDRESS] , становить 31389,00 гривень (а.с.13 на звороті). Інформація про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно за [PERSON] відсутня (а.с.14,15). Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою нотаріуса від 05 листопада 2024 року (а.с.13). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду. Із матеріалів спадкової справи № 76-2023 заведеної після смерті [PERSON] видно, що позивачка зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця (а.с.57-68). Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1262, 1268, 1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зібрані по справі докази вказують, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті брата [PERSON] спадщину прийняла. До складу спадщини після смерті [PERSON] серед іншого входить житловий будинок по [ADDRESS] . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємиці, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved