Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Представник позивача, адвокат Садовий М.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 16 жовтня 1999 року між Позивачем та Відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується актовим записом № 354, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області (повторно видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Млинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дата видачі 29.06.2024 року). Внаслідок укладення шлюбу Відповідач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у Позивача з Відповідачем народились діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі слів Позивача спочатку їх з Відповідачем сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього періоду шлюбні відносини між ними суттєво погіршились, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення. Тепер у їх відносинах відсутні порозуміння та взаємна підтримка. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та Відповідачем припинені. Продовжувати такі шлюбні відносини Позивач не бажає. [PERSON] вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, так як спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 року № 2797/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області» змінено з 7 жовтня 2024 року територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 року справу №227/2161/24 визначено головуючому судді Кошля А.О. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Кошлі А.О. від 10.12.2024 року справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті на 06 лютого 2025 року о 15:40 годин. Позивач та його представник про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача, адвокат Садовий М.В. надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у ч. 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з ч. 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 16.10.1999 року між Позивачем та Відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 29.06.2024 року Млинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції, актовий запис № 354 (а.с. 7). Згідно матеріалів справи у шлюбі у сторін народились діти - донька [PERSON] (а.с. 8), донька [PERSON] (а.с. 9), донька [PERSON] (а.с. 10). Матеріали справи свідчать про те, що сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, Позивач не має наміру відновлювати сім`ю та бажає розірвати шлюб, оскільки в них з Відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved