Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Представник ТОВ «Новий колектор» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи наступним. 13 травня 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 13.05.2019-100005254, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн строком на 14 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом 28% (фіксована незмінювана процентна ставка), що становить 1 680 грн, які сплачуються до 27 травня 2019 року. Відповідач умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 7 680 грн. На підставі договору факторингу № 301121-1 від 30 листопада 2021, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор», первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Новий колектор» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ТОВ «Споживчий центр», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 13.05.2019-100005254 від 13 травня 2019. Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8 005,74 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн, заборгованість за відсотками в сумі 1 680 грн, 3% річних у розмірі 54 грн, інфляційне збільшення боргу у розмірі 271,74 грн за період з 30 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року, та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 25, 30). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України з урахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610,\~611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 13 травня 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 13.05.2019-100005254. Відповідно до п. 1.4 договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн, строком на 14 днів, з датою повернення кредиту 27 травня 2019 року включно, процентною ставкою (фіксована незмінна процентна ставка) у розмірі 28%, що становить 1 680 грн (а.с. 6). Згідно з довідкою про розмір простроченої заборгованості, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 13.05.2019-100005254, яка станом на 12 вересня 2024 року становить 7 680 грн, з яких: основний борг 6 000 грн, заборгованість по процентам 1 680 грн (а.с. 11). 30 листопада 2021 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу № 301121-1, додаток № 2 додоговору факторингу від 30 листопада 2021 року, на підставі якого первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Новий колектор» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ТОВ «Споживчий центр», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 13.05.2019-100005254 від 13 травня 2019 року (а.с. 13-18). Відповідачу 30 листопада 2021 направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 301121-1 від 30 листопада 2021 року, вимогу про сплату заборгованості разом з реквізитами (а.с. 12). За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, яким були внесені зміни до Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», а Національним банком України прийнято Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, які затверджені постановою правління НБУ від 25 березня 2022 року № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп». Зокрема, «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до договору факторингу № 301121-1 від 30 листопада 2021 року ТОВ «Новий Колектор» стало новим кредитором відповідача з 30 листопада 2021 року, а отже початком періоду нарахування інфляційних втрат та 3 % річних є 30 листопада 2021 року, а кінцем періоду 23 лютого 2022 року, враховуючи суму заборгованості 7 680 грн, розмір 3% річних становить 54 грн, інфляційного збільшення боргу становить 271,74 грн (а.с. 10). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Новий колектор» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 005,74 грн. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved