Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України, через представника, звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2022 на а/д М-05 Київ-Одеса 187км відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Renault Megane", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортних засобів "Toyota Corolla" (11) 6650 та "Toyota Corolla" (11) 9802. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області, по справі № 705/2887/22, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ відшкодувало шкоду заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, здійснивши розгляд вказаного випадку та визначивши розмір заподіяного збитку, на підставі чого здійснило на користь потеріпілої особи регламентну виплату в розмірі 6490,62грн. Загальний розмір витрат з урахуванням збору документів та визначення розміру шкоди становить 9980,62грн, які позивач просить стягнути з відповідача. 08.11.2024 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 11.11.2024 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою реєстрації відповідача, що підтверджується відомостями з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА ([ADDRESS]). Однак, станом на 18.12.2024 повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу по справі в матеріалах справи відсутнє. Тому суд повторно 18.12.2024 повідомляє відповідача про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін для надання можливості надати пояснення та докази щодо справи. До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Станом на 14.02.2025 закінчились строки для подання відзиву та відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та ухвалює заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив такі факти та їм правовідносини. 12.12.2022 о 22год 20хв на а/д М-05 Київ-Одеса 187км [PERSON] керував транспортним засобом "Renault Megane", державний номерний знак [NUMBER] , не будучі уважний, та не врахувавши дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з дорожнім відбійником. У наслідок чого автомобіль та відбійник отримали механічні пошкодження. При цьому в цей же час на а/д М-05 Київ-Одеса 187км відбулось переслідування транспортного засобу за підозрою керування водія в стані сп`яніння. Під час керування транспортним засобом "Renault Megane", державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] не дотримавшись безпечної швидкості, та не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на дорожній знак 1.12, з табл.7.2.1, що призвело до його відривання та пошкодження двох службових транспортних засобів "Toyota Corolla" (11) 6650 та "Toyota Corolla" (11) 9802, які брали участь у переслідуванні даного ТЗ. Згідно із результату огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводився із застосуванням технічного приладу "Drager Alcotest" 7510, [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. 12.12.2022 постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області, по справі № 705/2887/22, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн з позбавленням права керування транспортним засобом. У відповідності з ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час ДТП, що підтверджується пошуковим запитом перевірки чинності полісу внутрішнього страхування. 09.01.2023 представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Плаксієнко А. Ю. повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. 08.05.2023 Судовим експертом [PERSON] на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, було зроблено Висновок експерта № 73/89750 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу СКС ТАС-20ТП реєстраційний номер 11 № 9802 Відповідно до Висновку № 73/89750 від 08.05.2023, вартість матеріального збитку, завданого Департаменту патрульної поліції щодо транспортного засобу «СКС ТАС-20ТП», реєстраційний номер 11 № 9802 становить 6490,62грн. 15.06.2023 відповідно до Наказу № 3/10254 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Управління патрульної поліції в Черкаській області, МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі 6490,62грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 972224 від 16.06.2023. Крім того МТСБУ було сплачено на рахунок ФОП " [PERSON] " 3490,00грн запослугу аваркома (експерта) по справі, що підтверджується платіжною інструкцією № 921946 від 09.05.2023. Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно із п. 38.2 та п. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування", регламентує, що Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов до висновку про стягнення на користь позивача коштів в розмірі 9980,62грн, з яких: 6490,62грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу; 3490,00грн - витрати позивача на послуги оцінювача, оскільки вважає, що відповідач повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди. Отже обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідача не спростовані, а відтак позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 3028грн.

Outcome: approved