Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 20 лютого 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 184. Від спільного проживання сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, разом не проживають. На даний час дитина проживає разом з відповідачем. Сім`я фактично розпалась. У зв`язку із чим, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] ем. Ухвалою від 16.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про розірвання шлюбу з відповідними доказами до нього не подав, заяв та клопотань не надіслав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 184. Після реєстрації шлюбу позивачці надано прізвище [PERSON] , про що свідчить видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 лютого 2024 року. За час спільного проживання сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 2025 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про що зроблено актовий запис №1887. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, після розірвання шлюбу особа, яка при його укладенні змінила своє прізвище, має право самостійно вирішити питання про його зміну шляхом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану, у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1, 6, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК Україниособа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved