Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради за участі третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка заповіла належну останній квартиру [ADDRESS] позивачу. 30 січня 2024 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи оригіналу правовстановлюючого документу на 10/100 частин квартири [ADDRESS] . У зв`язку з чим позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на 10/100 частин квартири [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 213/2023 від 21 березня 2023 року, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. 04 лютого 2025 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). 02 грудня 2020 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого остання заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] позивачу (а.с. 71, 73). Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на 10/100 частин квартири [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, в якому просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства (а.с. 62-63). Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори не скористався процесуальним правом подачу пояснень на позовну заяву. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 10/100 частин квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 18). 12 жовтня 2023 року Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила державному нотаріусу Десятої Київської державної нотаріальної контори про відсутність правових підстав для оформлення та видачі дубліката про право власності на квартиру [ADDRESS] органом приватизації житла Дніпровської в місті Києві державної адміністрації у зв`язку зі смертю власника [PERSON] (а.с. 16). 30 січня 2024 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи оригіналу правовстановлюючого документу на 10/100 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 20). Оформити спадкові права в порядку, встановленому статтею 1297 ЦК України позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. У теперішній час отримати дублікат про право власності на квартиру на спірне майно є неможливим у зв`язку зі смертю [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Виходячи з викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі.

Outcome: approved