Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

06.11.2024 року [PERSON] звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2022 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, проживають окремо протягом кількох місяців. Сторони мають різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. За таких обставин позивач прийшов до висновку, що сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 головуючим суддею визначено Бєлкіну Д.С. Ухвалою від 24.12.2024 суддею Бєлкіною Д.С. відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. 04.02.2025 року на адресу суду надійшла заява, про розгляд справи у його та предстаника [PERSON] відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання теж не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання. 05.02.2025 року на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, просить змінити їй прізвище на дівоче « [PERSON] » Відповідно до ч.1\~ст.223\~ЦПК України \~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89\~ЦПК України ), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.06.2022 року Виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2022 р.(а.с. 13). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки буде шкодити їх інтересам. Відповідачка позов визнає. Відповідно до\~ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України \~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, позиції відповідачки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Статтею 51\~Конституції України \~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~ст.1\~Сімейного кодексу\~України \~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2\~статті 104\~Сімейного кодексу\~України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу . Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами\~ст.112\~СК України \~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.114\~СК України \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст.115\~СК України \~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, щодо зміни відповідачці прізвища на дівоче суд зазначає, що відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2022 року, дошлюбне прізвище відповідачки " [PERSON] ". При цьому, у заяві відповідачка просить суд змінити прізвище на дівоче " [PERSON] ". Ураховуючи вимоги ст. 113 СК України, суд має можливість лише відновити дошлюбне прізвище відповідачки " [PERSON] " і не має законних підстав після розірвання шлюбу присвоїти їй дівоче прізвище " [PERSON] ", жодних доказів на підтвердження належності відповідачу прізвища " [PERSON] " не надано, у зв`язку з чим вимоги в частині повернення дівочого прізвища задоволенню не підлягають. Крім того, суд роз`яснює, що відповідачка не позбавлена можливості повернути собі як дошлюбне, так і дівоче прізвище в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір 1211,20 грн. Взявши до уваги визнання відповідачкою позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved