Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на користь банку з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 92832,60 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 75060 грн, заборгованість за простроченими відсотками становить 17772,60 грн, а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим 20 грудня 2019 підписав заяву, якою приєднався до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія до 75000 грн, тип кредитної карти картка «Універсальна GOLD», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних 42,0%, кількість та розмір плетежів, періодичність сплата мінімального обоов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступногоза місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу -5% від заборгоованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн,щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення, проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент платіжну картку № [NUMBER] , строком дії до 11/23, тип картки Універсальна GOLD.\~В процесі\~користування рахунком\~відбулась зміна\~відсоткової ставки\~до 40,8%. Відповідач, після отримання картки, за умовами укладеного з Банком договору, здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Із виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором, в тому числі щодо сплати відсотків. Таким чином, Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у зв`язку із чим, станом 15.05.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 92832,60 грн, яка складається з наступного: 75060 грн заборгованість за тілом кредиту, 17772,60 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «Приватбанк». Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 05 липня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Участь у судовому засіданні сторін та інших учасників справи. Представник позивача Кацап Г.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій останній не заперечував проти ухвалення судом рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку в редакції, яка діє на дату підписання цього документу, що не заперечувалось відповідачем по справі. У вказаній заяві відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Умови та правила надання банкіських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку https://privatbank.ua/terms/. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанка. Банк та клієнт також погодили при наданні Банком різних послуг клієнту, в тому числі послуг по переказу коштів, укладання між сторонами кредитних договорів та інших угод використовувати простий електронний підпис. 20 грудня 2019 року відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «Приватбанк», в якій викладено Умови та Правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом (розміщено на https://privatbank.ua/terms). Згідно з наданим банком розрахунком загальна заборгованість за вказаним кредитним договором № б/н від 20.12.2019, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 26.02.2024 становить 92832,60 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 75060 грн, заборгованість за простроченими відсотками становить 17772,60 грн. З виписки за договором № б/н за період 05.11.2021 26.02.2024 слідує, що всього витрат 164400,86 грн, усього надходжень 71393,56 грн, баланс на кінець періоду 92832,6 грн. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу статей 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі. Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином. Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Обґрунтовуючи позов Банк посилався на те, що 20 грудня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім того, 20 грудня 2019 року відповідачем [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «Приватбанк». Відповідач 20 грудня 2019 року особисто поставив свій підпис в анкеті-заяві, яка містить посилання на те, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, тим самим погодився на укладення Договору про надання банківських послуг та його всіма умовами. Крім того, у зазначеній анкеті-заяві мається вказівка про те, що відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді. В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності будь-яких зауважень та заперечень з боку відповідача з приводу умов кредитного договору. Крім того, як вбачається зі змісту виписки по рахунку, починаючи з 05.11.2021 (після видачі кредитної картки [NUMBER] ) по 13.11.2023 відповідач активно користувався кредитною карткою, яка була відкрита банком на виконання договору б/н від 20 грудня 2019 року, відповідач виконував свої зобов`язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості за наданим кредитом, тим самим погоджувався з усіма умовами кредитування. Рух грошових\~коштів на\~картковому рахунку\~відповідача позивач\~підтвердив розрахунком\~заборгованості за\~договором №\~б/н\~від 20 грудня 2019 року,\~а також\~випискою за договором №б/н за період з 05 листопада 2021 року по 26 лютого 2024 року. Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 15 травня 2024 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 92832,60 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 75060 гривень та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17772,60 гривень. Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором б/н від 20 грудня 2019 року. Також суд враховує той факт, що відповідач користувався кредитною карткою протягом тривалого часу, а тому мав достатньо часу для висловлення в будь-якій формі своєї незгоди з умовами кредитного договору та наявною заборгованістю. Відповідач в ході розгляду справи жодних заперечень з приводу наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав, альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором також не надав, не скористався своїм процесуальним правом щодо надання доказів на підтвердження неправильності наданого позивачем розрахунку, в разі незгоди з ним, і взагалі не забажав скористатися будь-якими засобами захисту своїх інтересів. Врахувавши, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, суд вважає наявними підстави для задоволення позову. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України). Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок будь-яких обставин, які мають значення для розгляду справи. Дані про те, що відповідач звертався до банківської установи для реструктуризації боргу та повідомлення про неможливість виконання зобов`язань також відсутні. Крім того, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення штрафів та пені позовна заява не містить, а тому підстав для відмови у позові у зв`язку з положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» не вбачається. Щодо судових витрат Згідно платіжної інструкції №ZZ423B1ZTT від 03 червня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривні. На підставі викладеного і

Outcome: approved