Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей на її користь в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 03.05.2008 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2024 року шлюб розірваний. Діти мешкають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. У зв`язку із чим вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року розгляд справи відкладений через неявку відповідача. Позивач подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дачу, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 03 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] відповідно. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 278.10.2024, яке набрало законної сили 28.11.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірваний. [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням того, що\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини,\~та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання\~неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 10 грудня 2024 року. Відповідно до\~ст.\~430 ЦПК\~України рішення\~суду,\~в частині\~стягнення аліментів\~у межах\~суми платежу\~за один\~місяць,\~слід допустити\~до негайного\~виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved