Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 14 березня 2015 року Енергодарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 77. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 14.03.2015. Від шлюбу сторони мають спільну дитину. В грудні 2021 року між сторонами повністю припинилися подружні стосунки. Підґрунтям стало те, що з часом у сторін змінилися погляди на подружні та сімейні стосунки. На даний час стосунки не поновлюються, сторони проживають окремо, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Останні три роки шлюб існує формально та втратив своє призначення. За ці роки кожен із сторін створив нові сім`ї. Про рішення розірвати шлюб повідомив відповідачку, на що вона погодилася. Вважає, що продовжувати перебувати в шлюбі з особою, до якої не має почуттів, немає ніякого сенсу. На даний час відновлення шлюбних стосунків з відповідачкою втрачено. Намір розірвати шлюб з відповідачкою є незмінним, тому вважає примирення неможливим. Відповідачкавідзиву на позов не подала. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.12.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.03.2015 сторони уклали шлюб, зареєстрований 14 березня 2015 року Енергодарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] від 27.11.2024. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] від 27.11.2024. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в його розірванні буде примушенням, що є неприпустимим та суперечитиме інтересам останнього. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка заперечень проти цього не подала, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення відповідачці шлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки заява про відновлення дошлюбного прізвища нею не подана. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в позовній заяві позивач просив покласти судові витрати на нього, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений статтею 13 ЦПК України, суд покладає судовий збір на позивача.

Outcome: approved