Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

20.12.2024 позивач звернулася до суду з відповідним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що її син, дочки та внучка зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира отримана позивачкою на сім`ю з шістьма дітьми згідно з ордером від 10.10.1985 № 631. Житло не приватизоване. Відповідачі проживають за кордоном більше десяти років і не бажають зніматися з реєстрації у квартирі. Натомість позивачка змушена сплачувати окремі комунальні послуги за усіх зареєстрованих у квартирі осіб, які забезпечені житлом. Має намір приватизувати квартиру, але не може цього зробити через реєстрацію у займаному житлі відповідачів, які навіть не зберігають особисті речі в квартирі. Стверджує, що відповідачі без поважних причин тривалий час не проживають у квартирі, втратили право на користування нею та створюють перешкоди у реалізації наймачем його законних прав. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 справу прийнято до розгляду, і ухвалено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Про дату, час та місце судового розгляду сторони і треті особи повідомлені належним чином. Відзивів та письмових пояснень на адресу суду не надходило. Позивач у справі подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у справі надіслали на адресу суду письмові заяви із проханням проводити судовий розгляд без їхньої участі, позов визнають. Ураховуючи вимоги ч.2 ст. 247 ЦПК України та неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст. 206 ЦПК України). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що на підставі ордера № 631 від 10.10.1985, договору найму житлового приміщення від 07.07.1993 та акту здачі-приймання без номера та дати [PERSON] передано в найм житлову квартиру [ADDRESS] , яка складається із двох жилих кімнат та допоміжних (а.с.5-6). У квартирі, крім [PERSON] , зареєстровані 8 осіб, в тому числі відповідачі у справі, що підтверджується листом Управління ЦНАП виконкому Калуської міської ради від 04.12.2024 № 8166/09.3-03 (а.с.8). Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації проживання, який складено уповноваженими особами ТОВ Управляюча компанія Комфорт-дім 10.12.2024 (а.с.7), у присутності свідків - мешканців квартир [ADDRESS] , відповідачі у справі постійно проживають за кордоном починаючи з 2014 року. Акт складено на підставі заяви [PERSON] та затверджено посадовою особою відповідної управляючої компанії. Відповідно до приписів ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору- судом. Невичерпний перелік випадків, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців визначений у ч.3 ст.71 цього Кодексу, а також може встановлюватися іншими актами законодавства України. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі з 2014 року не проживають без поважних причин в квартирі [ADDRESS] , це не пов`язано із домовленістю між сторонами у справі, а, тому, є такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. Враховуючи викладене та з метою захисту прав наймача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у зв`язку з його обґрунтованістю та ухвалює рішення про визнання усіх відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із того, що відповідно до приписів ч.1,2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком сплати судового збору. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). На стягненні з відповідачів судового збору позивач не наполягає, про що подала відповідну заяву до суду.

Outcome: approved