Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

19.12.2024 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 16 тисяч 256 гривень 57 копійок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та судові витрати по даній справі. Свій позов мотивує тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 05 вересня 2022 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області шлюб між Сторонами було розірвано. 16 червня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі % частини з усіх видів доходів. Станом на жовтень 2024 року у відповідача утворилася заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 44 476 гривень 25 копійок, яку відповідач погасив лише після заведення стосовно нього кримінального провадження за ч.1 ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів). З наведених\~вище підстав\~та з\~посиланням на\~приписи ст.\~196\~СК України\~просить суд\~постановити рішення\~про стягнення\~з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 16 тисяч 256 гривень 57 копійок неустойки (пені). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 15). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно\~ч.8\~ст.128,\~п.5\~ч.6\~ст.272\~ЦПК України\~відповідачу за\~вихідним №\~94047/2024\~від 22.11.2024\~рокубудо направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками 02.01.2025 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення (а.с. 23). При цьому, відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява представника позивача Гуцук Т.В., в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити (а.с.20). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 червня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі % частини з усіх видів доходів (а.с.3). На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист і постановою державного виконавця ВДВС ум. Луцьку ЗМРУЮ було відкрито виконавче провадження № 69399107. Як вбачається\~із змісту\~копії розрахунку\~заборгованості зі\~сплати аліментів,\~виданого Відділом державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що [PERSON] несвоєчасно сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . [INFO] . Внаслідок чого, станом на жовтень 2024 року у відповідача утворилася заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 44 476 гривень 25 копійок (а.с.8). Дану заборгованість відповідач погасив (а.с.6). З огляду на прострочення щомісячних сплати щомісячних платежів по аліментах, у відповідача утворилась пеня, загальний розмір якої, станом на 01.10.2024 року складає 16 тисяч 256 гривень 57 копійок. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зважаючи на наведене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики, однакового застосування норм права, суд при визначенні порядку обчислення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вважає за необхідне застосувати висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Встановивши, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий позивачем розрахунок пені, як такий, що відповідає правилам, передбаченим постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16. Загальний розмір пені становить 16 тисяч 256 гривень 57 копійок. Будь-яких заперечень щодо розміру пені, зокрема, свого контррозрахунку відповідач суду не надав. При цьому, згідно ч.1 ст.196 СК України сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментах на дитину. Суд звертає увагу, що в [PERSON] , в межах ВП № 69399107, станом на день звернення позивача до суду, заборгованість по сплаті аліментів погашена в повному обсязі та відсутня. Однак, розмір пені, що підлягає до стягнення з відповідача, не перевищує загального розміру заборгованості зі сплати аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, в якому було допущено заборгованість, та в загальному становить 16 тисяч 256 гривень 57 копійок. А тому, вимоги позову про стягнення пені з відповідача підлягають до задоволення. Підстави для зменшення розміру неустойки, звільнення боржника від сплати заборгованості судом не встановлено. Оскільки позивач на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved