Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У листопаді 2024 року Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Білоцерківське лісове господарство» ДП «Ліси України» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Томашівська сільська територіальна громада, у якому просило суд стягнути з відповідача на користь третьої особи шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, в сумі 4 394,99 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.07.2022 року в адміністративних межах Томашівської сільської ради Білоцерківського району Київської області був затриманий [PERSON] , який скоїв самовільну порубку одного дерева породи дуб в кварталі 72 відділ 19 Веприківського лісництва Філії «Білоцерківське лісове господарство» ДП «Ліси України». Майстром лісу Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» Криловим В.Ю. був складений протокол № 000025 від 14.07.2022 року за ч. 1 ст. 65 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2022 року гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. Загальний розмір завданої відповідачем шкоди загалом склав 4 394,99 грн. Розрахунок здійснено Філією «Білоцерківське лісове господарство» ДП «Ліси України» із застосуванням Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 (зі змінами). Завдана внаслідок порушення лісового законодавства шкода відповідачем відшкодована не була, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання сторона позивача не з`явилася, представник Філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» подала заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник Томашівської сільської ради у судове засідання не з`явився, але надав пояснення, з яких вбачається, що третя особа підтримує позовні вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2025 року замінено первісного позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Білоцерківське лісове господарство» ДП «Ліси України» на його правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. З протоколу про адміністративне правопорушення № 000025 від 14.07.2022 року, складеного майстром лісу ДП «Білоцерківське лісове господарство» Криловим В.Ю. вбачається, що 14.07.2022 р. [PERSON] здійснив незаконну вирубку одного дерева породи дуб в кварталі 72 відділ 19. Як вбачається із пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідності, які містяться у вказаному протоколі, останній вчинив самовільну рубку дерева з ціллю заготівлі дров для власного користування. 14.07.2022 року майстром лісу ДП «Білоцерківське лісове господарство» Криловим В.Ю. відносно [PERSON] винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000025 в розмірі 510 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до статті 65 КУпАП. Згідно з розрахунку шкоди заподіяної лісу, [PERSON] завдано збитків на суму 4 394,99 грн. Завдана шкода відповідачем відшкодована не була. Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.7 Лісового кодексу України, ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. За змістом ст. 8 Лісового Кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Відповідно до ст. 24 Лісового кодексу України, права власників лісів, лісокористувачів та громадян охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами . Збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Згідно ч. 5 ст. 86 Лісового Кодексу України, забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст. 89 Лісового Кодексу України, охорону і захист лісів на території України здійснюють , державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління; лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів. Державна лісова охорона має статус правоохоронного органу. Порядок діяльності державної лісової охорони та лісової охорони визначається положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство», як місцевий орган державного агентства лісових ресурсів є спеціально уповноваженим органом лісового господарства згідно з ст. 17 Лісового Кодексу України. Державний контроль за охороною, захистом лісів здійснюється спеціально уповноваженими державними органами лісового господарства згідно з ст. 19 Лісового Кодексу України. Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, передбачено, що до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. За планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування земельні ділянки в кварталі 72, виділ 19 Веприківського лісництва відносяться до земель лісогосподарського призначення і є землями державного лісового фонду. За нормою ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ч. 1 ст. 107 Лісового кодексу України) За змістом ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні підлягає ліс. Згідно з п. б ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Особи, які вчинили вищезгадані порушення зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду п. д ч. 1 ст. 12; п. є ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Особи несуть відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідно з ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». За змістом ч.ч. 4-5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Несплата відповідачем шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, в сумі 4 394,99 грн., призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь Філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» суму сплаченого судового збору в сумі 3 028,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved