Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

05.12.2024 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. В позові посилалася на те, що 29.09.2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 875, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] . У шлюбі вона завагітніла, термін вагітності десять тижнів, вона перебуває на обліку у клініці «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. З серпня 2024 року вони з відповідачем проживають окремо, через постійні сварки та непорозуміння їх сім`я фактично припинила своє існування, відповідач її покинув, наразі він має стосунки з іншою жінкою, про що сам розповів. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здоровий та працездатний. На даний час вона не працює. Певний проміжок часу вона не буде мати змоги влаштуватись на роботу та отримувати дохід, тому піде у відпустку в зв`язку з пологами, а потім по догляду за дитиною. Вона є вагітною, а це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище, тому вона вимушена звернутися до суду. Прохала стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача. 06.12.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 10.02.2025 року позивач та її представник: адвокат Агаєва Е.Ф. в судове засідання не з`явилися, 10.02.2025 року позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та прохала задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. 10.02.2025 року відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить: поштове повідомлення, оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, та довідка про доставку смс, будь-яких заяв чи клопотань до суду за увесь час знаходження справи на розгляді не надав, відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Відповідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 25.06.2019 року, та копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №225693-2019 від 10.07.2019 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №948531 від 06.12.2024 року. 29.09.2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 875, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2012 року. Згідно довідки КНП Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області позивач [PERSON] перебуває на обліку з приводу вагітності, термін вагітності десять тижнів. Позивач посилалася на те, що з серпня 2024 року вони з відповідачем проживають окремо, через постійні сварки та непорозуміння їх сім`я фактично припинила своє існування, відповідач її покинув, наразі він має стосунки з іншою жінкою, про що сам розповів. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здоровий та працездатний. На даний час вона не працює. Певний проміжок часу вона не буде мати змоги влаштуватись на роботу та отримувати дохід, тому піде у відпустку в зв`язку з пологами, а потім по догляду за дитиною. Вона є вагітною, а це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно ч.1,2\~ст.75\~СК України\~дружина,\~чоловік повинні\~матеріально підтримувати\~один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч.1,2,3\~ст.77\~СК України\~утримання одному\~з подружжя\~надається другим\~із подружжя\~у натуральній\~або грошовій\~формі за\~їхньою згодою. За\~рішенням суду\~аліменти присуджуються\~одному з\~подружжя,\~як правило,\~у грошовій\~формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно ч.1,2,3\~ст.80\~СК України\~аліменти присуджуються\~одному з\~подружжя у\~частці від\~заробітку (доходу)\~другого з\~подружжя і\~(або)\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір\~аліментів одному\~з подружжя\~суд визначає\~з урахуванням\~можливості одержання\~утримання від\~повнолітніх дочки,\~сина,\~батьків та\~з урахуванням\~інших обставин,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно ч.1 ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Відповідно ч.4,5,6\~ст.84\~СК України\~право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Аліменти,\~присуджені дружині\~під час\~вагітності,\~сплачуються після\~народження дитини\~без додаткового\~рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.1,2\~ст.85\~СК України\~право дружини\~на утримання,\~передбачене статтею\~84\~цього Кодексу,\~припиняється в\~разі припинення\~вагітності,\~народження дитини\~мертвою або\~якщо дитина\~передана на\~виховання іншій\~особі,\~а також\~у разі\~смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з 29.09.2012 року перебувають у шлюбі, під час як якого позивач завагітніла, термін вагітності десять тижнів, у зв`язку з чим вона потребує додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини, а відповідач, який є фізично здоровий та працездатний, матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. Таким чином, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини під час вагітності, тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.12.2024 року і до досягнення дитиною трьох років. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позов задоволено в повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, то суд покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. та стягує його з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved