Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

10.09.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шабатин Наталія Анатоліївна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 20.03.2024 між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Споживчий\~центр» (далі\~-\~ТОВ «Споживчий\~центр»)\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 20.03.2024-100000326, що підписаний відповідачем електронним підписом відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, надісланого на його номер мобільного зв`язку, відповідно до умов якого йому було надано кредит у розмірі 10000,00 грн., строком на 98 днів, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 1% за 1 день користування, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого у нього станом на 25.06.2024 утворилась заборгованість у розмірі 23800,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9800,00 грн. заборгованість за процентами, 1500,00 грн. комісія, 2500,00 грн. неустойка. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у зазначеному розмірі, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач відзив на позов до суду не надав, про причину неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.03.2024 між ТОВ\~«Споживчий центр»\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 20.03.2024-100000326, шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, та підтвердження укладення кредитного договору. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн., строком на 98 днів з дати надання кредиту, дата повернення кредиту 25.06.2024, фіксована незмінна процентна ставка 1% за 1 день користування, денна процентна ставка 0,86%, реальна річна процентна ставка 8334,05%, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту, неустойка 100,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України 365% річних (а.с. 8-13). Факт укладення\~електронного кредитного\~договору між\~ТОВ «Споживчий\~кредит» та\~ [PERSON] \~підтверджується їх\~підписанням пропозиції\~про укладення\~кредитного договору\~(оферти),\~заявки кредитного\~договору № 20.03.2024-100000326 від 20.03.2024,\~відповіді позичальника\~про прийняття\~пропозиції (акцепт)\~кредитного договору\~№ 20.03.2024-100000326 від 20.03.2024. Відтак, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором Е218. Пунктом 9\~заявки кредитного\~договору № 20.03.2024-100000326 визначено графік платежів (а.с. 11 зворот). Підписання відповідачем [PERSON] вказаного договору та заявки електронним підписом свідчить про його обізнаність щодо умов кредитування. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти надаються [PERSON] шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] . Відповідно до квитанції ІD платежу 2439555168 20.03.2024 на рахунок [PERSON] , який був вказаний у заявці на отримання кредиту, перераховано 10000,00 грн. за договором №20.03.2024-100000326,\~отримувач -\~535838*72 (а.с.18). Станом на час розгляду справи відповідач [PERSON] не надав суду доказів сплати ним заборгованості за вказаним кредитним договором. Із долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 20.03.2024-100000326 від 20.03.2024 вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] нараховано станом на 25.06.2024 у розмірі 23800,00 грн., з яких: 10000,00 грн. основний борг, 9800,00 грн. проценти, 1500,00 грн. комісія, 2500,00 грн. неустойка (а.с. 19) Суд не погоджується із вказаним розміром загальної заборгованості за кредитним договором, оскільки позивачем здійснено нарахування заборгованості зі сплати неустойки. Указом Президента\~України\~від\~24.02.2022\~№64/2022 «Про введення\~воєнного\~стану\~в Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Пунктами 18, 19 Прикінцевих та\~перехідних\~положень\~ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, неустойка (штраф, пеня) за прострочення (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягає стягненню на період дії військового стану, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості зі сплати\~неустойки у розмірі 2500,00 грн. не підлягає задоволенню. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір між сторонами у справі був укладений в електронній формі. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаними вище кредитним договором утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не спростував суми заборгованості, заявленої до стягнення, не надав контррозрахунку. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором\~№ 20.03.2024-100000326 від 20.03.2024 у розмірі 21300,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9800,00 грн. заборгованість за процентами, 1500,00 грн. комісія. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 22), сплаченого при подачі позовної заяви, однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України\~вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати у розмірі 2167,95 грн. (21300,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 2422,40 (сума\~судового збору,\~сплачена позивачем)\~/\~23800,00\~грн.\~(сума\~боргу,\~заявлена до\~стягнення).

Outcome: partial