Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

1. Зміст позовних вимог. В грудні 2023 року в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області, діючи в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації, в порядку спадкування набув право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 3220884400:09:001:0559, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, СТ ГО «Агро». Всупереч вимогам ч.4 ст.81 ЗК України [PERSON] не відчужив вказану земельну ділянку протягом року з часу набуття права власності на неї в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Тому заступник в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області просив суд конфіскувати у власність держави, в особі ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 3220884400:09:001:0559, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, СТ ГО «Агро», та належить на праві власності [PERSON] . 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.32-33). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року було задоволено заяву Бориспільської окружної прокуратури про забезпечення позову та накладено арешт на спірну земельну ділянку (а.с.18-20) (справа №359/12451/23, провадження №2-з/359/150/2023). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.48-49). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2024 року було залишено без руху зустрічну позовну заяву [PERSON] (а.с.58-59). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, зустрічну позовну заяву [PERSON] було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.167-169). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів (а.с.167-169). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.214). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду (а.с.229-230). 3. Ставлення учасників справи до позовних вимог. Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Гайфулін О.О. підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Натомість, представник відповідача [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.50-57). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] є громадянином російської федерації, згідно копії паспорта, виданого на його ім`я (а.с.99-102). [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 3220884400:09:001:0559, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, СТ ГО «Агро», що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 27 вересня 2017 року Кардашевською М.В., державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстроване в реєстрі за №2-1237 (а.с.11). Рішенням державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевської М.В. №37296154 від 27 вересня 2017 року право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 3220884400:09:001:0559, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, СТ ГО «Агро», було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 грудня 2023 року (а.с.12-14). Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.22 «Припинення прав на землю» ЗК України, гл.25 «Припинення права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. Згідно з ч.5 ст.22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.130 ЗК України набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава. Відповідно до ч.4 ст.81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно вимог підпункту «е» ч.1 ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Згідно з п.10 ч.1 ст.346 ЦК України підставами припинення права власності є, зокрема конфіскація. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов?язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року справи №912/2385/18 (провадження №12-194гс19) прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Водночас у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №910/3486/18 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зробила висновок, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що на виконання вимог ч.4 ст.56 ЦПК України та ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури направив до ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області лист №1-2496 вих.-23 від 28 квітня 2023 року з проханням повідомити про вжиті заходи, спрямовані на дотримання вимог земельного законодавства, щодо набуття громадянами російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Бориспільського району, зокрема шляхом пред`явлення відповідного позову (а.с.15-17). Листом №10-10-0.62-4452/2-23 від 16 травня 2023 року (а.с.18-21) ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області повідомило про те, що ним не вживались заходи щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Крім цього, у ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області відсутні відповідні бюджетні кошти для сплати судового збору. Вищевказане свідчить, що компетентний орган, в особі ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, після отримання повідомлення про порушення інтересів держави протягом розумного строку не звернувся до суду з відповідним позовом. У такий спосіб, заступником керівника Київської обласної прокуратури дотримані вимоги, передбачені ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.56 ЦПК України. Викладене у повній мірі узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року справи №912/2385/18 (провадження №12-194гс19). Встановлено, що [PERSON] як іноземний громадянин набув право власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення та не відчужив її протягом строку, встановленого ч.4 ст.81 ЗК України. Тому право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 3220884400:09:001:0559, з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, СТ ГО «Агро», підлягає припиненню шляхом конфіскації у власність держави, в особі ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. До вказаного висновку суд приходить також враховуючи те, що прокурором Бориспільської окружної прокуратури обраний належний спосіб захисту порушених прав держави в особі ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №2800 від 14 вересня 2023 року (а.с.29) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Київською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 2684 гривень, а також у розмірі 1342 гривень за подання заяви про забезпечення позову, згідно платіжної інструкції №2796 від 14 вересня 2023 року. Пред`явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь Київської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір у розмірі 4026 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved