Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Мирноградська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю, скасування свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на частку у майні, в якому просить: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер 5325455100:30:001:0207 площею 0,114 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер 5325455100:30:001:0206 площею 0,0903 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №454, [PERSON] , в частині успадкування ним після смерті [PERSON] частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; 3) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №455, [PERSON] , в частині успадкування ним після смерті [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,0903 кадастровий номер 5325455100:30:001:0206, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; 4) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №456, [PERSON] , в частині успадкування ним після смерті [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0207, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; 5) визнати за [PERSON] право власності на: частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2764328553080; частину земельної ділянки площею 0,0903 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0206, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2764333653254 та частину земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0207, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2764339253254. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 14.07.1978 року вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.08.2020 року, від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . У шлюбі ними набуте наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (рік забудови 1988), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 10.02.1995 р.); земельна ділянка площею 0,090 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер 5325455100:30:001:0206, (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 169722 від 14.10.2009 р.) та земельна ділянка площею 0,114 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер 5325455100:30:001:0207, (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 169723 від 14.10.2009 р.). За період перебування у шлюбі і до виходу на пенсію позивач працювала, своєю працею та коштами брала участь у набутті спірного майна і тому вважає його спільною власністю подружжя. Жодних суперечок щодо користування спільним майном у позивача з [PERSON] не виникало. Позивач проживала і проживає у спірному будинку з 1990 року і по даний час. Разом з нею проживають донька [PERSON] та онук [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, місце смерті - Донецька область, Покровський район, місто Мирноград. Позивачу відомо, що за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Артемівської селищної ради 5 листопада 2010 року, яким все своє майно заповідав доньці - [PERSON] . Пізніше склав ще один заповіт, посвідчений секретарем Скороходівської селищної ради 28 січня 2019 року, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на не приватизованій земельній ділянці в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чутівського району Полтавської області сину - [PERSON] , а все інше майно - доньці [PERSON] . 05.06.2024 року до будинку заселився відповідач - [PERSON] разом із членами своєї сім`ї, та повідомив позивачу, що є єдиним власником спірного майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та що за його заявою було здійснено зняття з реєстрації місця проживання позивача, її доньки та онука за адресою: [ADDRESS] . Вимагав виселення з будинку [PERSON] та членів її сім`ї, змінив замки на вхідних дверях та на воротах. Згідно свідоцтв про право на спадщину за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірне майно. У результаті видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину частина спірного майна вибула із власності позивача, який набув право на це майно в силу презумпції спільності майна подружжя, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права власності. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 02 липня 2024 року, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача, адвокат Понятенко А.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити повністю. Представник відповідача, адвокат Логвиненко С.С. просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Мирноградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився надав заяву, в якій справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.07.1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №69, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00045439408 від 10.06.2024 року (а.с.11). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 24 січня 1995 року Чутівською селищною радою народних депутатів, [PERSON] на праві особистої власності належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 169723 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0207, розташованої в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.24). Відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 169722 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,090 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0206, розташованої в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.38). 05.11.2010 року [PERSON] складено заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та все інше майно він заповідав [PERSON] (а.с.15). 28.01.2019 року [PERSON] складено заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на не приватизованій земельній ділянці в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області заповідав сину [PERSON] , а все інше належне йому майно заповідав доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Чутівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.13). Згідно листів виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області від 05.06.2024, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомлено, що органом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Чутівської селищної ради 05.06.2024 року було проведено зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] за заявою власника житла (а.с.54-56). Як вбачається з архівної довідки Комунальної установи «Чутівський трудовий архів» Полтавської області від 17.06.2024 №01-8/Т-150, в книзі обліку трудового стажу колгоспникам колгоспу імені Леніна за 1986 1992 рр., КСП ім. Леніна за 1993-1997 рр., ТОВ «Агроцентр» за 1998 рік, Чутівського району, Полтавської області [PERSON] значиться з 1986 року по 1998 рік (а.с.59 зворот). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, №381956057 від 07.06.2024, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2764339253254, право власності на земельну ділянку площею 0,114 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0207 зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, №456, виданого 28.05.2024 Мирноградською державною нотаріальною конторою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2764333653254, право власності на земельну ділянку площею 0,0903 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0206 зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, №455, виданого 28.05.2024 Мирноградською державною нотаріальною конторою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2764328553080, право власності на житловий будинок загальною площею 89,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, №454, виданого 28.05.2024 Мирноградською державною нотаріальною конторою (а.с.52). Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. При цьому, норми ст. 63 СК України зазначають, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.355, ч. 1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 та ч. 5ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається на норми ст.57 СК України згідно яких житло, набуте ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та земельна ділянка, набута ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки є його приватною власністю. Вказана позиція є хибною з огляду на наступне. Згідно п.12-13 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романов 31 січня 1966 р. та погодженої заступником\~Голови Верховного\~суду Української\~РСР Р.Сіденко\~15\~січня 1966\~р.\~від 31.01.66(далі\~за текстом\~також \~Інструкція)\~яка на\~той час\~регулювала питання\~оформлення права\~власності на\~нерухомість,\~визначено,\~що «Для\~вирішення питання\~про можливість\~оформлення \~права власності\~(п.\~10)\~виконком місцевої\~Ради депутатів\~трудящих доручає\~бюро технічної\~інвентаризації: а)\~оглянути будинок\~(домоволодіння); б) одержати відомості у громадян, які проживають у будинку, зазначеному заявником, а також у сусідніх будинках, та з`ясувати, хто являється його власником. Про час огляду і збирання відомостей бюро технічної інвентаризації вивішує об`яви на видному місці на даному будинку і сусідніх будинках; в) скласти акт огляду будинку (домоволодіння) і одержати відомості за підписом представника бюро технічної інвентаризації і громадян, які дали відомості; г) перевірити документи і відомості, подані заявником, порівнюючи їх з матеріалами, що зібрані на місці огляду будинку (домоволодіння), із відомостями, одержаними від громадян. 13. Бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою (додаток N 2 та 2-а).» Отже, вказаний нормативний акт регулює питання оформлення права власності на нерухомість, зокрема і питання реєстрації права власності на побудоване майно. На підтвердження оформлення права власності виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою (додаток N 2 Інструкції). Матеріали справи містять свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок по [ADDRESS] (а.с.120), видане виконкомом Чутівської селищної ради Тимченку Леоніду Івановичу. Дане свідоцтво видане на підставі вищевказаної Інструкції, а тому не є документом, який підтверджує приватизацію жилого будинку по [ADDRESS] , що спростовує позицію відповідача щодо його приватизації і неможливості визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно п. г ч.1 статті 87 Земельного кодексу України «Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду». Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1216,1218,1220,1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Одними із засад цивільного законодавства та цивільних відносин є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 2, 6 ч. 1ст. 3 ЦК України). Відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно абзацу третього п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Приписами ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Оскільки спірна земельна ділянка площею 0,0903 кадастровий номер 5325455100:30:001:0206, розташованої за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,114 га, кадастровий номер 5325455100:30:001:0207, розташована за адресою: [ADDRESS] , обліковуються за однією адресою та призначені для утримання житлового будинку, який є спільною сумісною власністю, дане майно, в силу приписів ст.377 ЦК України та п. г ч.1 статті 87 ЗК України підлягає поділу як спільне сумісне майно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 317/2520/19(провадження № 61-13666св21). Отже, з огляду на рівність часток співвласників на земельну ділянку кадастровий номер 5325455100:30:001:0207 площею 0,114 га та земельну ділянку кадастровий номер 5325455100:30:001:0206 площею 0,0903 га, частки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки є рівними та складають по за кожним. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 8009,11 грн. за подання позову та 8000,00 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України необхідною умовою розподілу витрат на адвоката є надання доказів, які підтверджують їх здійснення. Крім того, враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року стосовно того, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у сумі 8000,00 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 07.06.2024 року, актом виконаних прийнятих робіт від 21.06.2024 року на загальну суму 8000,00 грн.; детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на виконання Договору б/н про надання правничої допомоги від 07.06.2024 року, квитанцією про сплату [PERSON] адвокату Понятенко А.Й. гонорару в сумі 8000,00 грн. згідно договору від 07.06.2024 року. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved