Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дітей та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей посилаючись на те, що 07 лютого 2020 року він одружився відповідачкою. Шлюб зареєстровано в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №54. Від шлюбу з відповідачкою сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим. Через несумісність характерів, виникали сварки, проживши так, через деякий час сторони зовсім втратили повагу один до одного. Відповідачка вчиняє безпідставні сварки та, на погляд позивача, зраджує у подружній вірності. Починаючи з кінця серпня, відповідачка не пускає позивача разом з дітьми до помешкання, в якому зареєстрована та проживає, у зв`язку з чим він вимушений проживати разом з дітьми біля своїх батьків та піклуватися про них. Протягом зазначеного вище періоду відповідачка до дітей не навідувалась та не цікавилась їх здоров`ям, і не займалась вихованням та утриманням. На позивача, як батька, ліг приємний тягар по вихованню та утриманню дітей. Відповідачка жодним чином не пояснює такої девіантної поведінки уникає спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, самоусунулась від покладених на неї обов`язків матері та підтримання гармонії сім`ї в шлюбних стосунках. За останні півроку спільного проживання сім`я повністю розпалась. Відповідачка припинила брати участь у веденні домашнього господарства, уникала всіх господарських справ по дому, під час з`ясування такої форми поведінки вона повідомляла, що її ні позивач, ні діти не цікавлять, і щоб він проживав як хоче, а її не чіпав, вона буде проживати на власний розсуд. 3 кінця серпня 2024 року позивач та відповідачка взагалі припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, інтересам дітей та він переконаний інтересам самої відповідачки, оскільки вона неодноразово протягом останнього року повідомляла, що припинить шлюбні стосунки із позивачем. За зазначених вище обставин позивач вимушений просити суд розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Після виникнення обставин, що призвели до припинення шлюбних відносин позивач намагався вирішити з відповідачкою питання щодо проживання малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але компромісу не було досягнуто, оскільки відповідачка уникає будь-якого спілкування з позивачем. Оскільки між сторонами не досягнуто компромісу щодо проживання малолітніх дітей, позивач вимушений з цього приводу просити судового захисту. Позивач вважає, що в інтересах дітей необхідно проживати саме з ним, а не з їх матір`ю. Ha даний час він займається підприємницькою діяльністю, має збалансований робочий день, з 09.00 год. до 13.00 год., і тому він має достатньо часу, щоб відводити своїх дітей до дитсадка, займатися із ними вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про них. Позивач особисто має стабільний самостійний не малий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Тобто умови його праці не можуть створювати перепон для вільного спілкування з дітьми, позивач завжди може залишитись вдома, повернутись раніше, якщо це потрібно, побути з дитиною в разі захворювання, якогось душевного хвилювання. Має достатнього часу, щоб приготувати дітям їжу. В той час як відповідачка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дітей (оскільки ніде не працює та не бажає працювати) мешкає у будинку, який не має навіть самих елементарних зручностей, кімнат для дітей, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дітей, їх навчання. Позивач разом з дітьми проживає в будинковолодінні його батьків по [ADDRESS] , це будинок майже його та його дітей. В будинку на даний час є всі зручності для дітей, а саме власні спеціально облаштовані кімнати, окремі великі кімнати для відпочинку, маються іграшки, тощо. Всі створені в будинку умови сприяють нормальному проживанню, вихованню та утриманню дітей. Діти навіть не хочуть переїжджати до своєї матері. Весь тягар з приводу виховання дітей лежить на позивачеві та його батьках з часу народження дітей, останні півроку відповідачка взагалі не бере участі у вихованні неповнолітніх дітей, не завжди готовила їм їсти (кормила), інколи не прала речі, весь цей час позивач доглядав дітей та виконував сам всі батьківські обов`язки. Позивач вважає, що така поведінка відносно дітей може скласти, у них, з цього приводу негативні враження, які можуть вплинути на дитячу психіку та в подальшому крок за кроком зруйнувати їх свідомість в оточуючому соціумі. Щодо себе позивач зазначив, що він під час тривалих роздумів вирішив присвятити своє життя дітям, дати їм необхідну освіту, дати можливість всебічно розвиватись в усіх напрямках культурного та духовного життя, втілити їм добро, радість, любов та навчити теплоти до людей, їздити з ними на курорти, відвідувати культурні заходи, тощо. На погляд позивача, проживання дітей в повній мірі буде відповідати їх інтересам та буде сприяти їх нормальному та повноцінному розвитку. Спиртними напоями він не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується виключно з позитивної сторони, добре відноситься до дітей. Вважав, що проживання дітей у відповідачки буде негативно впливати на їх здоров`я та розвиток, оскільки відповідачка не має достатньої матеріальної бази, належних умов проживання, для забезпечення нормального проживання дітей, залишала їх наодинці останнім часом, що вказує на її байдуже ставлення до дітей, а навпаки більше схильність до задоволення власних потреб. Згідно з актом обстеження умов проживання, складений спеціалістами служби у справах дітей, для виховання та в місці проживання малолітніх дітей створені всі необхідні умови. Враховуючи те, що спір, який виник між сторонами, неможливо вирішити в добровільному порядку позивач вимушений просити суд визначити місце проживання дітей біля нього. Стосовно встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, вказав наступне. Тлумачення наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. З аналізу зазначеної норми цивільного права слідує, що правова природа справ окремого провадження є те, що відсутній спір про право, предметом якого є установлення юридичного факту чи певної обставини. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Під утриманням фізичної особи слід розуміти кошти та інші засоби, що видаються комусь для забезпечення його існування. Враховуючи те, що відповідачка самоусунулася від виховання та утримання дітей, цим займається безпосередньо позивач (як вказано вище), і тому він вимушений просити суд встановити відповідний факт. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою; визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] з позивачем, за адресою [ADDRESS] ; встановити факт, що має юридичне значення про те, що позивач самостійно утримує та виховує малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] /а.с.1-7/. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що цивільний позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити з урахуванням висновку органу опіки і піклування. Строк на примирення просив не надавати, оскільки це не дасть жодних позитивних результатів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання, в якому зазначила, що не має наміру з`являтись в судові засідання по справі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Примирятися з позивачем вона також не має наміру, оскільки він на даний час, як їй відомо, зустрічається з іншою жінкою, а тому просить строк на примирення не надавати. Стосовно проживання дітей наголосила на тому, що вони проживають з позивачем, оскільки у неї на даний час відсутні умови для їх проживання. Матеріальну допомогу на утримання дітей вона не надає, оскільки не має самостійного заробітку. Позивач дійсно самостійно на даний час виховує та утримує неповнолітніх дітей. Спілкуватись з ним відповідачка не бажає, навіть у майбутньому. Гроші на утримання дітей вона буде надавати при появі у неї можливостей. Просила суд прийняти законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, вважала, що наявні всі правові підстави для задоволення заяви в частині визначення місця проживання дітей та встановлення факту, стосовно іншої позовної вимоги віднесла вирішення питання на розсуд суду. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами існує спір відповідно до заявлених позовних вимог. З досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що 07 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - світлокопія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.14/. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] /а.с.15,17/. З акту обстеження умов проживання №154 від 05.09.2024 року вбачається, що умови проживання [PERSON] по [ADDRESS] задовільні, кімнати вмебльовані, наявна постільна білизна, є вся необхідна побутова техніка, запас продуктів харчування різноманітний та в достатній кількості. Наявні засоби особистої гігієни. Мається земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства /а.с.36/. Крім того, матеріали справи містять акт обстеження умов проживання №144 від 15.08.2024 року з якого вбачається, що відповідачка, [PERSON] не допустила працівників служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області до помешкання для здійснення обстеження /а.с.37/. З висновку органу опіки та піклування Новоархангельської селищної ради від 28.01.2025 року № 02-29/13 про доцільність проживання малолітніх дітей з одним із батьків та встановлення факту самостійного утримання малолітніх дітей слідує, що громадянин [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Від цивільного шлюбу з громадянкою [PERSON] має двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2023 року (місце державної реєстрації - Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2020 року (місце державної реєстрації - Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управлінця Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією у складі начальника та спеціалістів служби у справах дітей Новоархангельської селишшої ради від 05.09.2024 р. №154 [PERSON] зареєстрований та фактично проживає у будинку разом з дітьми та своїми батьками, які допомагають у догляді та вихованні дітей. Будинок складається з 4 житлових кімнат, опалення пічне, кімнати умебльовані, в наявності побутова техніка, одяг та речі у задовільному стані. Для виховання, розвитку та проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] створені всі необхідні умови. Одяг дітей відповідає віку та сезону, діти мають окремі кімнати, облаштоване місце для навчання та відпочинку, створений куточок для проведення дозвілля. Згідно з довідкою - відомістю про джерела/суми нарахованого доходу від 20 січня 2025 року № 1104-25-00665 [PERSON] має постійний достатній дохід. Відповідно до матеріалів справи мати дитини, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Обстежити умови проживання помешкання матері не вдалося. [PERSON] відмовила в даному питанні службі у справах дітей. Вона не йде на контакт, не відповідає на телефонні дзвінки та не надає будь яких пояснень. Після розлучення з позивачем, відповідачка участі у вихованні та матеріальному утриманні їх спільних дітей не бере. Батько дітей - [PERSON] неодноразово звертався до служби у справах дітей з проханням провести роботу з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків. Працівниками служби у справах дітей спільно із залученими фахівцями проводилися бесіди профілактичного характеру щодо догляду за дітьми, належного виконання батьківських обов`язків та про наслідки їх не виконання, надавалися рекомендації та роз`яснення стосовно ведення побуту, планування бюджету тощо, але проведена робота не давала позитивних результатів, матір ігнорувала рекомендації фахівців. Згодом [PERSON] залишила дітей зі своїм чоловіком [PERSON] . З тих пір вона не спілкується з ними, жодного разу не навідувала дітей. Дані фактори засвідчують про те, що матір систематично нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, не приділяє належної уваги дітям, не займається їх вихованням, навчанням, розвитком, не прививає прийняті суспільством норми поведінки. Питання щодо надання висновку про доцільність проживання дітей з батьком було розглянуто на комісії з питань захисту прав дітей Новоархангельської селищної ради (комісія). Малолітні [PERSON] та [PERSON] не були присутніми на засіданні комісії з питань захисту прав дитини у зв`язку з їх малолітнім віком. Мати дітей - [PERSON] на засідання комісії не з`явилася та не повідомила причини своєї відсутності. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення чи заперечення матері дітей, хоча вона належним чином повідомлена про розгляд даної справи. При визначенні місця проживання дітей комісія першочергову увагу приділила саме дітям, щоб рішення якнайкраще забезпечувало їх інтереси. При визначенні найкращих інтересів дітей у конкретній справі, комісією враховано два аспекти: по-перше, інтересам дітей найкраще відповідає збереження їх зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дітей є забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, членами комісії встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей, відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дітей, не надання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дітей, нехтування виконанням батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи. Поведінка матері відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення матері батьківських прав. Комісія зазначила, що факт заперечення проти позову не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а визначення місця проживання дитини з одним з батьків не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до органу опіки та піклування або суду з позовом про визначення участі у вихованні дитини.

Outcome: approved