Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження в якій просила визнати померлим її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув захищаючи Україну у місті Маріуполь під час повномасштабного вторгнення російської федерації до України. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №270 від 04.11.2021 року сержанта [PERSON] , стрільця-зенітника зенітного ракетного відділення артилерійського взводу 127 роти охорони, наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 29.09.2021 року № 24-РС було призначено на посаду начальника радіостанції взводу зв`язку роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення, ВОС -420412А. Наказом командира військової частини [NUMBER] №11 від 14.01.2022 року старший сержант [PERSON] вибув у відрядження із військової частини [NUMBER] до військової частини [NUMBER] , [ADDRESS] для виконання службових (бойових) завдань у районі проведення операції об`єднаних сил. 28 березня 2022 року вона отримала письмове повідомлення про смерть (зникнення безвісти) [INFO] №465 від 21.03.2022 року, згідно якого її чоловік старший сержант, начальник радіостанції взводу зв`язку роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення, 1979 року народження, призваний на військову службу 10 листопада 2015 року, вірний військовій присязі при виконанні військового обов`язку зник безвісти 01.03.2022 року. Ураховуючи викладене, просить оголосити померлим (загиблим) під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в російсько-Українській війні від дня вірогідної смерті (загибелі) [INFO] визначивши місце смерті (загибелі) м. Маріуполь Донецька область. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Козак І.О. заяву про оголошення фізичної особи померлою підтримали та просили її задовольнити за обставин викладених в заяві. Представник заінтересованої особиСтарокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, заяв або клопотань на адресу суду від нього не надійшло. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Судом встановлено, що у відповідності до наказу наказу командира військової частини [NUMBER] №270 від 04 листопада 2021 року сержанта [PERSON] стрільця-зенітника зенітного ракетного відділення артилерійського взводу 127 роти охорони, наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 29 вересня 2021 року № 24-РС було призначено на посаду начальника радіостанції взводу зв`язку роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення, ВОС-420412А. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №11 від 14 січня 2022 року старший сержант [PERSON] вибув у відрядження із військової частини [NUMBER] до військової частини [NUMBER] , [ADDRESS] для виконання службових (бойових) завдань у районі проведення операції об`єднаних сил. 26 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за заявою [PERSON] про втрату зв`язку із чоловіком за попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ч.3 ст. 110 КК України. Наказом командира військової частини [NUMBER] №534 від 06 серпня 2022 року призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин, які призвели до зникнення безвісти старшого сержанта [PERSON] . Також [PERSON] значиться в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти. Як вбачається із акту про результати розслідування за фактом зникнення безвісти під час бойового завдання, затвердженого наказом командира в/ч [NUMBER] , яким було встановлено, що причинами, які призвели до зникнення старшого сержанта [PERSON] стали обставини потрапляння 01 березня 2022 року близько 10 год. 30 хв. автоколони, в якій він знаходився, у засідку збройних сил російської федерації під час виконання службових (бойових) завдань. З пояснення старшого сержанта [PERSON] (містяться в матеріалах службового розслідування), який разом із старшим сержантом [PERSON] перебував у відрядженні у військовій частині [NUMBER] стало відомо, що єдиним свідком обстрілу військових автомобілів, був головний сержант [PERSON] , який розповів, що під час руху колони з с. Розівка в сторону м. Маріуполь, вони потрапили на два російських танка, які їх розстріляли на перехресті біля м. Маріуполя на розвилці Маріуполь-Волноваха. Автомобіль в якому їхав старший сержант [PERSON] був підбитий пострілом з танку, ударною хвилею водія автомобіля «Камаз», старшого матроса [PERSON] викинуло з кабіни на дорогу, а збоку, де сидів старший сержант [PERSON] лобове скло було все в крові, а сам старший сержант [PERSON] , так і залишився в автомобілі. За наслідками службової перевірки встановлено, що тіла старшого сержанта [PERSON] не знайдено; інформація, що [PERSON] перебуває в полоні противника не надходила; відомості про самовільне залишення частини, дезиртирство під час бою, добровільну здачу в полон не підтвердились. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №106 від 15 березня 2022 року сержанта [PERSON] звільнено від займаної посади та вважати таким, що вибув із військової частини у зв`язку із зникненням безвісти з 01 березня 2022 року о 10 год. 30 хв. в результаті потрапляння на засідку збройних сил російської федерації під час перевезення боєприпасів з с. Розівка в напрямку м. Маріуполь. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставинвід 16 травня 2023 року № 20230516-56 старший сержант [PERSON] обліковується таким, що зник безвісти за особливих обставин. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отриманнявиплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Звертаючись із заявою про визнання [PERSON] померлим (загиблим), заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на оформлення спадщини та отримання виплат, передбачених законодавством. Спору про право з будь-якими особами з приводу вказаного факту у заявниці немає. У випадках, зазначених упідпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (ч. 1 ст. 16-1 Закону). Верховний Суд зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня настання відповідної події, в данному випадку, загибелі [PERSON] , що підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема витягом № 20230516-56 від 16 травня 2023 року з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що існують достатні підстави, для оголошення [PERSON] загиблим під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті [INFO] .

Outcome: approved