Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Полтавського районного\~суду Полтавської\~області з\~вищевказаним позовом,\~у якому\~зазначив,\~що 11.10.2024\~року в\~ОПТИКА «МЕДІСТ»\~по вул.\~Олександра Оксанченка,\~6\~в м.\~Полтаві,\~у зв`язку\~з різким\~погіршенням зору,\~пройдено обстеження\~та позивачем\~було зроблено\~замовлення на\~виготовлення окулярів.\~Разом з\~тим,\~в попередній\~домовленості обумовлено,\~що у\~вразі покращення\~зору протягом\~декількох днів\~він повинен\~повідомити в\~оптику «МЕДІСТ»\~та скасувати\~замовлення.\~Тоді окуляри\~не будуть\~виготовлятися,\~а аванс\~буде повернуто.\~При замовленні\~було повідомлено,\~якщо не\~буде змін\~в замовленні,\~то окуляри\~будуть виготовлені\~протягом 10\~днів.\~Також через\~термінал даного\~закладу [PERSON] \~перерахував аванс\~за окуляри\~у сумі\~16616,00\~грн.\~чек №\~2596.\~У зв`язку\~з тим,\~що різке\~погіршення зору\~відбулося внаслідок\~підвищенням тиску,\~потреба в\~даних окулярах\~відпала,\~13.10.2024\~року позивач\~звернувся до\~співробітника ОПТИКА\~«МЕДІСТ» за\~вищезазначеною адресою\~з проханням\~відмінити (скасувати)\~замовлення і\~повернути грошові\~кошти.\~Через деякий\~час співробітник\~ОПТИКА «МЕДІСТ»\~зателефонував позивачу\~та повідомив,\~що відмінити\~(скасувати)\~замовлення і\~повернути грошові\~авансові кошти\~вони не\~можуть.Станом на час звернення до суду аванс відповідачем не повернуто. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його корить внесений аванс в сумі 16616,00 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач- ФОП [PERSON] причину неявки суду не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавав. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, прийшов до наступного висновку. У відповідності до частини 1 та частини 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою ст.15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628\~ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що за усною домовленістю 11.10.2024 року в ОПТИКА «МЕДІСТ» по вул. Олександра Оксанченка, 6 в м. Полтаві, [PERSON] зроблено замовлення на виготовлення окулярів. Як зазначає позивач, у попередній домовленості обумовлено, що у вразі покращення зору протягом декількох днів він повинен повідомити в оптику «МЕДІСТ» та скасувати замовлення. У такому випадку окуляри не будуть виготовлятися, а аванс буде повернуто. При замовленні було повідомлено, якщо не буде змін в замовленні, то окуляри будуть виготовлені протягом 10 днів. Також через термінал даного закладу [PERSON] перерахував аванс за окуляри у сумі 16616,00 грн. чек № 2596 (а.с. 7). 14.10.2024 року позивач звернувся до ОПТИКА «МЕДІСТ» з письмовою заявою відмінити (скасувати) замовлення і повернути грошові кошти (а.с. 6). Відповідно до статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є І договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний! термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, і встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.\~570\~ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс- це визначена грошова сума (попередній платіж) або цінності, які покупець чи замовник передають продавцю чи виконавцю робіт у рахунок майбутніх платежів за передане майно, виконану роботу чи надані послуги (яка включається до загальної ціни товару).Тобто, покупець сплачує ціну товару декількома частинами: перша частина (аванс) сплачується до отримання ним товару, інша частина- після. Аванс, як і завдаток, є доказом укладання договору і зараховується в рахунок кінцевого платежу. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання. Тому, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець чи виконавець послуг (робіт) отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то, незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 296/10217/15-ц. У цій справі судом встановлено, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Попередній договір від 11.10.2024 року, в якому сторони висловили свій намір на майбутнє укласти договір купівлі-продажу товару (окуляр). Також судом установлено, що за умовами попереднього договору сторони домовились протягом десяти днів укласти основний договір купівлі-продажу товару, на виконання його умов позивач сплатив частину його вартості, однак основний договір в установлений строк не було укладено з вини позивача, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача сплаченого ним авансу за попереднім договором. При цьому відсутність вини в неукладенні договору купівлі-продажу правового значення не мають та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку повернути сплачений за попереднім договором аванс, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку неукладення основного договору. Припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії. Такі ж висновки щодо необхідності стягнення авансового платежу за попереднім договором у випадку неукладення основного договору сформульовані у цілому ряді постанов Верховного Суду, зокрема: від 23 вересня 2019 року у справі № 63 8/4106/16-ц; від 27 листопада 2019 року у справі № 520/6286/16-ц; від 27 листопада 2019 року у справі № 755/29052/13- ц; від 27 травня 2020 року у справі № 757/76875/17-ц; від 15 липня 2020 року у справі № 205/5667/16-ц. Авансовий платіж підлягає поверненню у будь-якому випадку незалежно від того, з вини якої сторони не був укладений договір. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, де Велика Палата зазначила, що виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата)- це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (п.68). З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договору купівлі-продажу товару, суд дійшов висновку про те, що платіж в сумі 16616,00 грн., переданий позивачем відповідачу за попереднім договором, є авансом та підлягає поверненню позивачу, незалежно від причин, за якими основний договір купівлі-продажу не укладений сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з ФОП [PERSON] на корить держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved