Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У вересні 2024 року представник ТОВ «Іннова Фінанс» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за договором позики в розмірі 91 241,60 грн та стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 20.09.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 1665030923, відповідно до якого позивач отримав в кредит кошти в розмірі 8 000 грн на 30 днів. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, однак останній свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Тіло кредиту становить 8 000 грн та 83 241,60 грн заборгованість по процентам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.10.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні. 21.01.2025 від представника відповідача - адвоката Федоркіна А.В., через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в обґрунтування якого зазначено про необґрунтованість вимог позивача, зокрема в частині стягнення відсотків поза межами строків кредитування за кредитними договорами, які є незаконними і задоволенню не підлягають. Вказано, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідач частково визнав позов щодо стягнення тіла кредиту та процентів в межах строку кредитування, в задоволенні решти вимог просить відмовити. 23.01.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено про те, що нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, а саме відповідно до п. 1.3., п. 1.4. та/або 1.5. договору та його додатків. Згідно п. 5.2 договору строк дії цього договору, вказаний у п.1.2. договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх обов`язків, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентними ставками, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань передбачених договором. Договір було заключено 20.09.2023, отже на дату подання позовної заяви до суду, кількість днів простроченої заборгованості 348 днів. За весь період користування кредитними коштами, позичальник жодного разу не сплатив проценти за користування кредитом. Отже нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути. Повторно просить задовольнити позов. 30.01.2025 від представника відповідача - адвоката Федоркіна А.В., через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування якого повторно зазначено про нарахування відсотків поза межами строку кредитування, посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків поза межами строку дії договору. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідачем у відзиві заявлено клопотання про розгляд справи без її участі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20.09.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 1665030923, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «1pc4jolpd», разом з таблицею обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику та паспортом споживчого кредиту. За умовами вищевказаного договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику в розмірі 8 000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 1.3, п. 1.5 та/або п. 1.6 договору, його додатків. Тип позики - кредит, мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. За вказаним вище договором погоджено строк позики 30 днів до 20.10.2023. Процентна ставка фіксована. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») становить 0,99% на день (361,35 % річних). Процентна ставка позаакційна (базова) - 2,99% на день (1091,35% річних). Пунктом 1.5.1 договору позики визначено, що у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору, застосовується позаакційна (базова) процента ставка визначена у п.1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. У випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору (п. 1.5 договору). ТОВ «Іннова Фінанс» умови договору виконав, перерахувавши на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 8 000 грн., що підтверджується листом ТОВ "ФК "Контрактовий дім" № 7/5678 від 05.09.2024. В матеріалах справи наявна також анкета клієнта, Правила надання грошових коштів у позику, паспорт кредиту та таблиця обчислення загальної вартості позики. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності\~ підтверджується факт укладання відповідачем кредитного договору та факт існування за цим договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц). За умовами договору надання грошових коштів у позику № 1665030923 від 20.09.2023 передбачено надання кредиту в розмірі 8 000 грн. строком на 30 днів. Отже позивач за вказаним договором має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів, що виходячи із базової установленої в договорі процентної ставки (2,99% на день) становить 7 176 грн. (8 000х2,99/100х30). Таким чином, розмір позовних вимог по договору № 1665030923 від 20.09.2023, що підлягають до задоволення, становить 15 176 грн. (8 000 + 7 176). Саме ця заборгованість по тілу кредиту та процентам має бути стягнута з відповідача на користь позивача, в іншій частині позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому позивач має право на відшкодування сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 402,85 грн. (2 422,40 х 16,63%).

Outcome: partial