Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Неповнолітній [PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] та Служба у справах дітей та сім?ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації. Посилався на те, що між [PERSON] та [PERSON] , 14.02.2009 року укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народився він, [PERSON] . Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2011 року у справі №2-3502/11 шлюб між батьками розірвано. З того часу він почав проживати з з матір`ю, натомість свого біологічного батька - [PERSON] ніколи не бачив. Останній жодного разу не платив моїй мамі аліменти, не провідував його, не цікавився його життям, не дарував йому подарунки, і жодного разу провідував нас. Йому відомо, що [PERSON] має іншу сім'., а відтак йому ніколи було цікавитися його життям, тим паче витрачати кошти на його утримання. Декілька разів його мати намагалася при ньому його набрати аби поспілкувався з ним з приводу його виховання, утримання, проте останній не бажав нічого чути, повідомивши їй, що йому не цікаво, бо вистачає своїх проблем. Натомість, з 2011 року обов`язки його батька взяв на себе - [PERSON] , який почав проживати з його матір`ю, а після повномаштабного вторгнення останні офіційно оформили між собою відносини. Саме він дійсно став для нього татом, опікувався ним як за своїм рідним сином, купував йому все необхідне (речі, їжу, приладдя в школу тощо), вчив його всьому, що сам знав. Лише цю людину він може назвати татом, адже його вчинки і його дії проявили батьківську любов і турботу. З початку повномаштабного вторгнення 24.02.2022 року [PERSON] , якого він вважає своїм татом, пішов добровольцем захищати нашу Батьківщину, де загинув [INFO] . Ідучи на війну останній повідомив йому, що робить це заради нього і його майбутнього, адже війна - це справа батьків, а не дітей. Ще з дитячих років він поставив собі першочергове завдання, що з досягненням 16-ти річного віку він обов`язково змінить своє прізвище (на [PERSON] ) і по-батькові (на [PERSON] ), а найголовніше - звернеться до суду для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Незважаючи на героїчну смерть [PERSON] , він досі вважає за необхідне взяти його прізвище і змінити «по-батькові» в його честь. Натомість [PERSON] в силу невиконання ним своїх обов`язків та грубого нівелювання його прав вважає за необхідне позбавити батьківських прав. Просить суд постановити рішення, яким позбавити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав стосовно нього, [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник - адвокат Цермолонський І.М. направив на електронну пошту суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. Представник третьої особи, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації Касянчук М. у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника служби. Крім того, направлено суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак письмово була опитана адвокатом Цермолонським І.М., що підтверджується актом опитування адвокатом від 14.01.2025 року, в якому остання повідомила, що [PERSON] є її сином, а [PERSON] - колишній чоловік, з яким вона перебувала у шлюбі з 14.02.2009 року до 2011 року. [PERSON] щодо розлучення не заперечував, а тому їх шлюб було розірвано судом. Від цього шлюбу у них [INFO] народився [PERSON] . З моменту розлучення і по сьогоднішній день [PERSON] жодного разу не цікавився долею дитини, фінансово не допомагав, жодного подарунку і навіть ні разу з ним не спілкувався. Востаннє його бачила у серпні 2021 року коли просила його підписати заяву-згоду для виїзду сина за кордон. Тоді коли вони зустрілися у нотаріуса, він був із своєю дружиною і дитиною. На її намагання поговорити про сина, він її зупинив і повідомив, що йому нецікаво, в нього є ком опікуватися, натомість запропонував про [PERSON] спілкуватися з [PERSON] , з яким вона на той час проживала. Саме [PERSON] , з яким вона пізніше одружилася виховував її сина від першого шлюбу як рідного, виховував та навчав, любив і оберігав його, виконував батьківські обов`язки замість рідного батька - [PERSON] . Після загибелі чоловіка на фронті, [PERSON] дуже важко переніс цю втрату, а нині постійно розповідає всім, що хоче носити його прізвище і в честь [PERSON] змінити по-батькові. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з огляду на таке. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , громадянин України та [PERSON] , громадянка України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2011 року у цивільній справі №2-3502/11 розірвано шлюб, який був зареєстрований 14.02.2009 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області, актовий запис №09 між [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.05.2022 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували між собою шлюб, про що 24.05.2022 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий запис №643. [INFO] [PERSON] , [INFO] загинув, що підтверджується копією сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) за вих. №6216 від 13.09.2023 року та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.02.2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Із змісту вимоги від 06.09.2023 року вбачається, що матір [PERSON] - [PERSON] письмово зверталася до [PERSON] про добровільну сплату аліментів за період з 06.09.2013 року по 06.09.2023 року, що підтверджується копіями: описів вкладень, поштових конвертів та інформацій про відправлення. Згідно повідомлення Василівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області №130 від 25.06.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за поштовою адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується відповіддю №1117569 від 13.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Факт ухилення від належного виконання своїх батьківських прав та обов`язків [PERSON] відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , крім відібраних пояснень [PERSON] також підтверджується актами опитування свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відібраними 14.01.2025 року адвокатом Цермолонським І.М. На виконання ухвали Сокирянського районного суду від 27.08.2024 року, Дарницькою районною радою в місті Києві державної адміністрації, як органом опіки та піклування 19.11.2024 року за вих.№101-10963 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно вищевказаного висновку, було враховано думку дитини [PERSON] , [INFO] , який пояснив, що після розірвання шлюбу між його батьками, він проживає із матір`ю, свого батька ніколи не бачив. Останній матеріальної допомоги йому не надавав, його життям ніколи не цікавився. З 2011 року його вихованням та утриманням займався чоловік матері - [PERSON] , який став для нього батьком, оскільки ставився до нього, як до рідного: задовільняв усі його потреби та приділяв багато своєї уваги. Однак, [INFO] він загинув. З дитячих років, [PERSON] мав на меті, після досягнення ним відповідного віку змінити свої нинішні прізвище та по-батькові на « [PERSON] » та « [PERSON] ». А також із урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації (протокол №19 від 24.10.2024 року), [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про її стан здоров`я, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина, оскільки, на переконання суду, належними і допустимими доказами доведено, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним та духовним життям свого сина, не цікавиться його навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У відповідності до вимог ч.ч. 2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, а тому, враховуючи об`єктивні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] на користь його матері [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Встановлено, що з даним позовом [PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області 12.06.2024 року. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено в повному об?ємі, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь матері позивача - [PERSON] в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладені норми закону, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір (за вимогу про стягнення аліментів) у розмірі 1211, 20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved