Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Заставнівського районного суду Чернівецької області із позовом до відповідача, в якому просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою є та обставина, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.01.2025 року по даній цивільній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Козловська Ю.П. в підготовче засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутності. Позов підтримують повністю. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206\~ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивачка є спадкоємцем за законом. [PERSON] ,\~народилася [INFO] ,\~її матір`ю\~згідно свідоцтва\~про народження\~від 21.11.1952\~року серії\~ [NUMBER] \~зазначено:\~мати [PERSON] \~(свідоцтво\~видано на\~російській мові),\~що підтверджує\~факт їх\~родинних відносин як доньки та матері. В подальшому [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП №552819, на підставі розпорядження від 22 грудня 2010 року за № 671р, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2144 га. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 328/2024 щодо майна померлої [PERSON] . Частиною першою\~статті 1269ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст.1270 ЦК України\~визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272\~ЦК України. Відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою\~статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Згідно з пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. 13 листопада 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Бурдейної Г.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 листопада 2024 року. Судом встановлено, що у встановлений законом строк після відкриття спадщини, позивачка не звернулася до нотаріуса, оскільки є юридично не обізнаною щодо строків на подання заяви про прийняття спадщини, являється єдиним спадкоємцем яка виявила бажання оформити спадщину, у встановлений законом строк не відмовилась від неї, тому вважала що має право в будь-який момент оформити своє спадкове право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Отже, необізнаність позивачки із вимогами законодавства та її хибні наміри оформити в будь-який час свої права на спадкове майно об`єктивно унеможливлювали своєчасне подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України і у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, а також «законне сподівання» на отримання «активу», суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та наявність підстав для визначення [PERSON] , додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дати набрання рішення законної сили.

Outcome: approved