Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», через представника, звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23956,85 грн. Позов обґрунтовує тим, що 14.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6861396, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеним умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умов кредитного договору. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. 14.02.2024 року між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» укладено Договір факторингу № 14.02/24-Ф , відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача. Просив стягнути суму заборгованості у розмірі 23956,85 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 9500,00 грн.,\~заборгованість за відсотками\~ 14456,85 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю на розгляд до Карлівського районного суду Полтавської області. 08 листопада 2024 року цивільна справа надійшла до Карлівського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 справу розподілено головуючому судді Попову М.С. Ухвалою судді від 11.11.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим ухвалою суду від 10 грудня 2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в судове засідання. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причина неявки не відома, заяви, клопотання, відзив на позов від відповідача не надходили. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 14.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 6861396 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу кредит у розмірі 9500,00 грн. на строк передбачений договором, який складає 360 днів (а.с. 34 - 43). Згідно п.1.5.1 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Відповідно до додатку №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору про надання споживчого кредиту №6861396 від 14.07.2023, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , реальна річна процентна ставка складає 57499,79% річних, загальна вартість кредиту складає 77 558,00 грн. (а.с.44). Вказаний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі 14.07.2023, та підписаний одноразовим ідентифікатором С4543, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.46). Перерахування кредитних коштів відповідачу у сумі 9\~500,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.02.2024 №4216 (а.с.48). Згідно картки обліку за кредитним договором №6861396 від 14.07.2023 (розрахунок заборгованості) за відповідачем станом на 13.02.2024 року існує заборгованість на загальну суму 23\~956,85 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9500,00 грн., заборгованість за відсотками 14456,85 грн. (а.с. 50-61). 14.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №14.02/24-Ф, за умовами якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №6861396 від 14.07.2023 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (а.с.62-70). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вищевказаного договору відступлення прав вимоги №14.02/24-Ф від 14.02.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , в сумі 23 956,85 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту 9500,00 грн.; простроченої заборгованості за відсотками - 14456,85 грн. (а.с. 71). 02.09.2024 за вих. №11107, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направила [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості та повідомило, що відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №6861396 від 14.07.2023, що був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , отже до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , надано реквізити для здійснення оплати заборгованості відповідачем (а.с. 75). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Авентус Україна»). Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач до суду не з`явився, не скористався наданим йому процесуальним правом відзиву на позовну заяву, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №6861396 від 14.07.2023 перед первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» в установлений кредитним договором строк, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримала право грошової вимоги до відповідача за договором факторингу №14.02/24-Ф від 14.02.2024, тому суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції №5432 від 27 серпня 2024 року в розмірі 2422,40 грн (а.с. 93,105). З огляду на викладене, підлягає стягненню з відповідача сума судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved