Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

07 листопада 2024р. [PERSON] звернувсь до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просив: визнати за ним - [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилавсь на те, що домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] , було побудоване у 1966 році [PERSON] та належало їй згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради 13 листопада 1989 року. Дане домоволодіння відноситься до суспільної групи "колгоспний двір" та станом на 15.04.1991 року членами двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами його були [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] , тому спірний будинок є їх спільною власністю , кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку 1/3 частці. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті спадщина відкрилася на 1/3 частку домоволодіння, на яку мала право її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, проте не оформила своє право на частину спадкового майна, так як померла [INFO] . Після її смерті спадщина відкрилась на 2/3 частку домоволодіння (1/3 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/3 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Спадщину прийняв її син [PERSON] , який оформив своє спадкове право на частину майна - земельну ділянку. Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою [ADDRESS] по тій причині, що зазначене домоволодіння належить до суспільної групи "колгоспний двір". Таким чином [PERSON] має право на ціле домоволодіння (1/3 частка, на яку він має право як член колгоспного двору + 2/3 частка, на яку він має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. звернулась до суду заявою про розгляд справи у її та позивача відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Встановлено, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради 13 листопада 1989 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить до «колгоспному двору», головою якого була [PERSON] . Як вбачається з даних виписки з погосподарської книги, наданої старостою Пеньківського старостинського округу від 19.08.2024 №» 28/107 домоволодіння за адресою [ADDRESS] відноситься до суспільної групи "колгоспний двір" та станом на 15.04.1991 року членами двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами його були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому даний будинок є їх спільною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку 1/3 частці. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] від 03.09.2001р. Після її смерті спадщина відкрилася на 1/3 частку домоволодіння і спадкоємцем за законом була її донька - [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері та частково оформила свої спадкова і права, що підтверджується даними свідоцтва право на спадщину за законом від 17.09.2002 р. за р.№1-448. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] від 11.12.2023р. Після її смерті спадщина відкрилась спадщина, в тому числі і на 2/3 частку домоволодіння [ADDRESS] (1/3 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/3 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 27.03.1984р.), який оформив своє спадкове право на частину майна - земельну ділянку, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2024р. за р.№1-796. Таким чином [PERSON] має право на ціле домоволодіння [ADDRESS] (1/3 частка, на яку він має право як член колгоспного двору + 2/3 частка, на яку він має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ) . Як вбачається з відповіді на звернення завідувача Старокостянтинівської держнотконтори Заворотної Т.В. №1421/02-14 від 09.10.2024р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] з причин, що право дане домоволодіння і відноситься до категорії «колгоспний двір» та належить членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved