Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

АТ "Перший український міжнародний банк" (далі АТ «ПУМБ») просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 87005,38 гривень заборгованості за кредитним договором №1001170276701 від 15.11.2018. Вимоги обґрунтовано тим, що за вищевказаним кредитним договором АТ «ПУМБ» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 57 500 гривень. У зв`язку з простроченням чергових платежів позивач на адресу відповідача надіслав письмову вимогу щодо погашення заборгованості. Відповідач свої кредитні зобов`язання довготривалий час належним чином не виконувала, через що станом на 30 квітня 2024 року у неї перед АТ «ПУМБ» виникла заборгованість в загальній сумі 87 005,38 гривень, яка складається із 37 371,17 грн кредиту, 17 582,66 грн процентів та 32 051,55 грн комісії. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 04 липня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За клопотанням відповідача, ухвалою суду від 09.09.2024 року відповідачу продовжено процесуальний строк для подання відзиву на позов. В межах встановленого судом строку відповідач подала відзив на позовну заяву. У ньому заявлені позовні вимоги не визнала, вказавши, що з\~умовами та\~правилами надання\~банківських послуг\~вона не\~ознайомлена жодним\~чином,\~однак між\~сторонами дійсно\~існували певні\~договірні відносини.Вказала, що Заява №1001170276701 та паспорт споживчого кредиту є недійсними, так як укладені з порушеннями вимог до укладення таких документів. Вважає, що оскільки не підписувала жодних Умов та правил, тому зобов`язана повернути лише тіло кредиту, а банк не має права нараховувати відсотки, комісію, а на момент подання позову, нею було повернуто суму отриманого в АТ «ПУМБ» кредиту в повному обсязі і при цьому сплачено надлишкові кошти. У зв`язку із чим, просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідь на відзив від позивача надійшла лише 06.01.2025 з порушенням строку на її подання. Оскільки судом не встановлено обставин, які утруднювали подання позивачем відповіді на відзив у встановлені строки, підстав для продовження такого строку немає, а тому така відповідь під час розгляду справи судом до уваги не приймається. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 15 листопада 2018 року відповідач [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування в АТ «ПУМБ», про що свідчить підписаний нею власноручно паспорт споживчого кредиту. Цього ж 15 листопада 2018 року відповідач та АТ «ПУМБ» підписали заяву № 1001170276701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У цій заяві відповідач аналогічно підтвердила прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті Банку, в повному обсязі. За умовами цього договору відповідачу надано кредит на споживчі цілі, оплату договору страхування та сплату разової комісії в сумі 57 500,00 грн строком на 36 місяців під річну процентну ставку 12,00% та сплатою щомісячної комісії 3,60%. Загальна вартість кредиту становить 143273,42 грн. Надання ПАТ «ПУМБ» відповідачу [PERSON] кредитних коштів за цим договором в сумі 57500 грн підтверджується платіжною інструкцією від 15 листопада 2018 року № TR.32001901.38083.8810. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт укладення договору про споживчий кредит № 1001170276701 від 15 листопада 2018 року відповідач не оспорює. Разом з тим, відповідач не погоджується із сумою наданого кредиту та нарахованою сумою відсотків та комісії. Після підписання цієї заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «ПУМБ» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно з тарифами та повернути кредитні кошти. Підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту свідчить про виконання позивачем вимог ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» щодо надання відповідачу інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Надання АТ «ПУМБ» кредитних коштів відповідачу за договором знайшло своє належне підтвердження дослідженими по справі доказами. Твердження відповідача у відзиві про самовільне зняття грошових коштів із суми кредиту у розмірі 7200 грн для оплати договору страхування також спростоване дослідженими письмовими доказами, зокрема заявою №1001170276701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій заначено про цільове призначення споживчого кредиту, поміж іншого і на оплату договору страхування в сумі 7200 грн, а також містить заяву на страхування життя №10011702767, яка підписана відповідачем власноручно. Із наданих АТ «ПУМБ» розрахунків заборгованості, підтвердженими банківською випискою, заборгованість відповідача становить 87005,38 грн, яку складається з тіла кредиту в сумі 37 371,17 грн, відсотків в сумі 17 582,66 грн та комісії в сумі 32 051, 55 грн. Кредитний договір між сторонами укладений у письмовій формі та у ньому визначені усі необхідні умови, які вимагаються до даного виду договорів, зокрема, щодо суми кредиту, терміну кредитування, сплати процентів за його користування, комісії тощо. Передача кредитних коштів позивачем відповідачу відбулася, тому останній за умовами Договору зобов`язаний їх повернути, а також здійснити інші визначені умовами Договору обов`язкові платежі. Підписавши Заяву №1001170276701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. 01 травня 2024 року представник позивача направив відповідачу вимогу про усунення порушень умов договору №1001170276701 від 15.11.2018. Станом на день звернення до суду відповідач порушень, зазначених у вищевказаній вимозі, не усунула. Аналізуючи досліджені по справі письмові докази та заявлену позивачем суму кредитної заборгованості, суд дійшов висновку про її відповідність умовам укладеного з відповідачем договору №1001170276701. Заявленої до стягнення суми заборгованості долученими доказами відповідач не спростувала. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Надані відповідачем до відзиву квитанції на погашення заборгованостей знайшли своє відображення у розрахунку заборгованості, та позивачем не заперечується. Однак дані суми на погашення заборгованості не погасили повної суми заборгованості. Тим самим розрахунком заборгованості стверджено невиконання відповідачем умов кредитного договору, а його складові відповідають умовам кредитуванню. Відповідачем у відзиві викладено власне тлумачення умов договору та порядку нарахування відсотків та комісії, що спростовано дослідженими письмовими доказами у справі. Отже, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, тим самим порушила його умови, у зв`язку із чим у неї перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 87005,38 гривень, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2422,40 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved