Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

адвокат Струс Н.Я. в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулася з позовною заявою до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності права власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , як майно «колгоспного двору», покликаючись на те, що позивачі після смерті [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте нотаріусом їм відмовлено через належність житлового будинку до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Оскільки позивачі є членами колгоспного двору, не втратили частки у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об`єктом спадкових прав, виникла потреба у визнанні права власності на означений будинок, як на майно «колгоспного двору». В судове засідання позивачі не з`явилися, 10.12.2024 представник [PERSON] подала письмову заяву, у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Великолюбінської селищної\~ради Львівського\~району Львівської\~області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заяви позивача та відзив представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 №\~20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із копії та виписки з погосподарських книг за 1986-1991р.р., довідок Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області №\~40 від 12.03.2024 та №\~924 від 2023 року, копії свідоцтва про Серія [NUMBER] від 08.05.2023, інших матеріалів справи видно, що житловий будинок по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] , членами колгоспного двору також були [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який вибув [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] та [PERSON] , які є останніми членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору. Відповідно до ч. 1 ст.\~120\~ЦК УРСР\~1963\~року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст. 120, 123, 563\~ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове\~право» ЦК\~України в редакції 1963 року. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , то спадщина в майні двору не відкривалась, члени колгоспного двору на тих же підставах продовжували володіти і користуватись цим майном. Після смерті [PERSON] , позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на спірний житловий будинок, однак отримали відмову. Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по [ADDRESS] належав колгоспному двору, голова якого помер, позивачі є останніми членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, тому за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності по 1/2 частині на вищезазначений житловий будинок, як на майно «колгоспного двору». На підставі викладеного,

Outcome: approved