Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 30 січня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №102575473, відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 8000грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування терміном на 15 днів у строк до 14.02.2022р.; ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; [PERSON] не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у додатку до Договору про споживчий кредит. Надалі на підставі Договору факторингу, укладеного 16 липня 2024р. між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останній набув право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором і, враховуючи вказані порушення зобов`язання за Договором про споживчий кредит №102575473, [PERSON] має заборгованість в сумі 16120грн; відтак просять стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати. Відповідач подав\~до суду\~відзив,\~в якому\~позов визнав\~частково,\~погоджувався про\~стягнення із\~нього тіла\~кредиту в\~сумі 8000грн,\~проте заперечив\~у частині\~нарахування відсотків\~та комісії,\~оскільки з\~01\~серпня 2022\~року перебуває\~на військовій\~службі,\~у зв`язку\~з чим,\~посилаючись на\~ч.\~15\~ст.\~14\~ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей»,\~має пільги\~у виді\~звільнення від\~нарахування відсотків\~за користування\~кредитом;\~крім того\~відповідач дізнався\~про договір\~факторингу \~№16072024\~від 16\~липня 2024\~року укладений\~між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» та\~ТОВ «МІЛОАН»\~з матеріалів\~справи,\~до цього\~від ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~надходили повідомлення\~проте жодного\~з повідомленням\~про залучення\~іншої сторони,\~на телефонні\~дзвінки відповідач\~не відповідав\~у зв`язку\~з тим,\~що під\~час виконання\~певних службових\~обов`язків був\~відсутній мобільний\~зв`язок.\~Тому вважає,\~що згідно\~п.\~18\~«Прикінцевих та\~перехідних положень»\~Цивільного Кодексу\~України у\~період дії\~в Україні\~воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк\~після його\~припинення або\~скасування у\~разі прострочення\~позичальником виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від відповідальності,\~визначеної ст.\~62\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). До значення «інші платежі» слід також віднести і відсотки. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, вважав такий безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Зазначив, що кредитний договір був укладений з позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису; відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Звертаємо увагу суду, що без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором; просив задовольнити позовні вимоги У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Судом установлено, що 30 січня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №102575473, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 8000грн терміном на 15 днів строком до 14.02.2022р., а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування. Згідно Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Відтак із Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу та розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] заборгував позивачу за Договором про споживчий кредит №102575473 від 30.01.2022 року, - 16120грн, з яких 8000грн. - заборгованість за основним боргом, 6600грн заборгованість за нарахованими відсотками, та 1520грн - заборгованість за комісією. У відповідності до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Всупереч укладеному кредитному договору та вказаним нормам відповідач у встановлений строк не виконав покладені на нього зобов`язання та не повернув борг. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, з врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу за Договором про споживчий кредит №102575473 від 30.01.2022р. Щодо стягнення процентів від суми кредиту суд відзначає наступне: Відповідно до ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою\~статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась. Такі висновки щодо періоду стягнення процентів Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 та у постанові від 31 жовтня 2018 року в справі №14-318цс 18. Позикодавець не вправі нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики. Права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова КЦС ВС від 08.05.2019р. у справі №520/16880/14-ц.) Таким чином, враховуючи наведене відповідач зобов`язаний сплати проценти від суми позики за період з 30.01.2022р. по 14.02.2022р., що згідно графіку платежів за договором становить 4520грн, з яких 3000грн проценти за користування кредитом за вказаний період та 1520грн комісія за надання кредиту. За змістом\~ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, п. 18 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України\~визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом позивач не заявляв вимоги про стягнення із відповідача суми встановленого індексу інфляції за весь час прострочення від суми боргу, а також трьох процентів річних від простроченої суми за період з 14.02.2022р. по 24.02.2022р. Відтак, суд не приймає до уваги викладене відповідачем у відзиві про те, що він повністю звільнений від сплати відсотків за користування кредитом на час воєнного стану, враховуючи те, що він порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання, відтак із відповідача слід стягнути суму кредиту та відсотки нараховані в межах строку кредитування в сумі 12520грн; підстав для звільнення його від сплати відсотків за користування кредиту суд не вбачає, оскільки відповідач посилається на ті норми, що передбачені для звільнення позичальника від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, що позивачем не заявлялось. Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 грн., що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №91300 від 10.12.2024р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судом задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2331,56грн (12520грн х 100% : 16120грн= 77%; 3028грн. х 77% = 2331,56грн).

Outcome: partial