Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців, яким заборонити [PERSON] перебувати у місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що вона та її донька проживають за вищевказаною адресою. [PERSON] постійно погрожує їй фізичною розправою, з метою постійного контролю та приниження, висловлюється нецензурною лайкою і неадекватно поводиться, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксували вказані обставини. Постійні протиправні дії з боку [PERSON] стали підставою її звернень в поліцію. У відповідності неодноразово оформлялися термінові заборонні приписи щодо кривдника. [PERSON] неодноразово ображав її та погрожував фізичним насиллям. Таким чином, вона є особою, що зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, звернулася з даною заявою до суду. За наведеного просить заяву задовольнити. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала з підстав аналогічних, викладеним у заяві про видачу обмежувального припису. Додатково зазначила, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння ображає та принижує її та їхню доньку [PERSON] , погрожує застосуванням фізичного насильства, виганяє їх з квартири. Окрім цього, зазначила, що у квітні 2024 року [PERSON] проходив курс психо-соціальної реабілітації в ГО "Всеукраїнська спілка допомоги узалежненим" у зв`язку із алкогольною залежністю, що не дало бажаного результату. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису щодо нього заперечив. Пояснив, що квартира, у якій вони проживають належить його матері, яка тривалий час перебуває за кордоном. Окрім цього, його матері належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Також зазначив, що відомості зазначені у заяві [PERSON] є неправдими. Просив відмовити у задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані у справі докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] і донькою [PERSON] проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] ,\~яка належить\~матері \~ [PERSON] . З пояснень заявниці та заінтересованої особи встановлено, що матері [PERSON] також належить квартира за адресою: [ADDRESS] та що мати [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном. З пояснень заінтресованої особи встановлено, що [PERSON] з 22.01.2025 не проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] , хоча зареєстрований за вказаною адресою. [PERSON] , звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, стверджує, що [PERSON] систематично вчиняє відносно неї та доньки домашнє психологічне насильство, через вживання алкогольних напоїв. Главою 13 розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Згідно з п.1 ч.1 ст.3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до\~п.\~3,\~4,\~6,\~8,\~14\~ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»\~домашнє насильство\~-\~діяння (дії\~або бездіяльність)\~фізичного,\~сексуального,\~психологічного або\~економічного насильства,\~що вчиняються\~в сім`ї\~чи в\~межах місця\~проживання або\~між родичами,\~або між\~колишнім чи\~теперішнім подружжям,\~або між\~іншими особами,\~які спільно\~проживають (проживали)\~однією сім`єю,\~але не\~перебувають (не\~перебували)\~у родинних\~відносинах чи\~у шлюбі\~між собою,\~незалежно від\~того,\~чи проживає\~(проживала)\~особа,\~яка вчинила\~домашнє насильство,\~у тому\~самому місці,\~що й\~постраждала особа,\~а також\~погрози вчинення\~таких діянь. При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Зі змісту положень ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що є визначений перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Положеннями ст.21\~цього Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 даного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд бере до уваги, що наведені заявницею обставини підтверджуються постановою Залізничного районного суду м.Львова від 07.08.2024 у справі №462/5469/24, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та визнано винним у вчиненні 19.06.2024 домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, ображав та штовхав її. Окрім цього, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 15.08.2024 у справі №462/4947/24, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та визнано винним у вчиненні 18.06.2024 домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства відносно дружини [PERSON] , а саме: нецензурно ображав дружину та шарпав за руки. Також, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18.11.2024 у справі №462/8336/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та визнано винним у вчиненні 23.10.2024 домашнього насильства у формі психологічного насильства відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: виражався нецензурною лайкою в її сторону, виганяв із квартири, погрожував застосовувати силу з метою постійного контролю та приниження. Окрім цього у матеріалах справи наявні термінові заборонні приписи стосовно кривдника серії АА №341393 від 22.01.2025, АА №448798 та АА №341367 від 07.01.2025, АА №445575 від 19.06.2024, АА №445575 від 19.06.2024, АА №170375 від 18.11.2022, АА №170374 від 18.11.2022, АА №196821 від 10.08.2021 та АА №341392 від 27.01.2025, згідно з якими [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи [PERSON] ; заборонено входити та перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. В матеріалах адміністративних справ №462/8336/24 та №462/5469/24 наявні форми оцінки ризиків домашнього насильства, згідно з якими кривдник [PERSON] : погрожував застосувати зброю або інші предмети, які можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю постраждалої особи [PERSON] ; погрожував вбити постраждалу особу та/або її дітей; постраждала особа допускає, що кривдник може спробувати вбити її або дітей; раніше кривдник душив постраждалу особу, або передавлював їй горло, або намагався це зробити; протягом останнього року застосовувався до кривдника терміновий заборонний припис; кривдник схильний до сильних та/або постійних ревнощів та контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи; поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей; має алкогольну залежність, зловживає алкогольними напоями; раніше вчиняв щодо постраждалої особи психологічне насильство, має фінансові проблеми; виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії. За змістом\~ст.\~350 6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ст.77-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини та їх правове регулювання, оцінивши зібрані докази, суд дійшов переконання, що заявником надано належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують факти вчинення психологічного насильства щодо неї зі сторони заінтересованої особи, яке відбувається вже протягом кількох місяців і має систематичний характер, те що [PERSON] є беззаперечним кривдником, а вжиті заходи, а саме притягнення його до адміністративної відповідальності не вплинули на поведінку [PERSON] і він продовжує вчиняти протиправні дії, а тому існують ризики продовження чи повторного вчинення насильства та загрози настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи. З підстав, наведених вище, суд погоджується із доводами [PERSON] та з метою застосування дієвого та ефективного захисту її інтересів, а також недопущення повторного випадку домашнього насильства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та видачі обмежувального припису щодо [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом\~справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved