Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

03 грудня 2025 року представник позивача адвокат Дорошенко М.А. звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~22038000134008 від 01 липня 2019\~року у розмірі 84\~627,19\~грн, сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7\~570,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №\~22038000134008, у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 01\~липня 2022 року. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання про надання кредитних коштів перед відповідачем виконало, а відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісії не виконав. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань відповідачем за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 84\~627,19 грн, яка складається з 59\~945,10 грн заборгованості по тілу кредиту, 2\~213,66 грн простроченої заборгованості по відсоткам, 20\~002,50 грн простроченої заборгованості по комісії, 2\~121,04 грн збитків від інфляції, 344,89 грн 3% річних, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати . (а.с. 2-10) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 132-134) Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Представник позивача Дорошенко М.А. в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала, позов підтримала. (а.с. 9) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендовані поштові повідомлення, які повернулись до суду без вручення з підстав відсутності адресата за зареєстрованим місцем проживання. (а.с.\~143, 149) Згідно ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи положення ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. При таких обставинах, у відповідності до положень ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Представник третьої особи АТ «Банк Кредит\~Дніпро» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с.\~141, 146) Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~22038000134008, у відповідності до умов якого Банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Відповідно до п.\~1.2.-1.4. договору Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) у сумі 63\~500 грн, зі строком кредитування на 36 місяців, кінцевою датою повернення 01 липня 2022 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає 3,5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, що викладений у розділі 4 договору. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта, відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро». Зобов`язання за кредитним договором АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало в повному обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, а відповідач не виконав свої зобов`язання не здійснив повне погашення кредитної заборгованості. (а.с.10) З наданої виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що за кредитним договором № 22038000134008 від 01 липня 2019 року станом на 14 грудня 2021 року загальна заборгованість складає 82\~161,26 грн, з яких: 29\~945,10 грн - за простроченим кредитом, 2\~213,66 грн за простроченими відсотками, 20\~002,50 грн за простроченою комісії. (а.с.21-108) Відповідно до договору факторингу №\~15/12/2021 від 15 грудня 2021 року, витягу з реєстру боржників ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~22038000134008 від 01\~липня 2019 року в розмірі 82\~161 грн 26 к.(а.с. 11-19) Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою ст.\~626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.\~526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Частина 1 ст.\~599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.\~1 ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.\~1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором. Як встановлено судом, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором № 22038000134008 від 01 липня 2019 року. Згідно ч.\~2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з вищевказаним, 3% річних та індекс інфляції нараховується за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року. Отже, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за кредитним договором, що становить 344,89 грн за 70 днів простроченої заборгованості за кредитом у сумі 59\~945,10 грн. Крім того, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за кредитним договором, що становить 2\~121,04 грн за місяці прострочки сплати кредитної заборгованості (індекси інфляції, що перемножуються 100.6%х101.3%х101.6%; індекс інфляції 103,538%; сума заборгованості 59\~945,10 грн; сума боргу з урахуванням інфляції 62\~066,14 грн.) Таким чином, заборгованість за Кредитним договором враховуючи ст. 625 ЦК України становить 84\~627,19 грн, яка складається з: 59\~945,10 грн - заборгованості по тілу кредиту, 2\~213,66 грн - простроченої заборгованості по відсоткам, 20\~002,50\~грн - простроченої заборгованості по комісії, 2\~121,04 грн - збитків від інфляції, 344,89 грн - 3% річних. Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані докази та встановивши, що відповідач своєчасно не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатив заборгованість за укладеними договорами ні новому, ні попередньому кредитору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у заявленому розмірі, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.\~3 ст.\~137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.\~137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)\~обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)\~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.\~2 ч.\~3 ст.\~141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального законодавства, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З огляду на практику Європейського суду, до Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №\~10289/10, ордер серії АІ № 1494063, договір про надання правничої допомоги від 16 травня 2023 року №\~16/05, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А., додаток №\~1 до договору від від 16 травня 2023 року №\~16/05, рахунок фактура №\~567 від 21 жовтня 2024 року на суму 7\~570,00 грн, акт приймання-передачі наданих послуг №\~567 від 21 жовтня 2024\~року, що включає в себе: надання консультації та ознайомлення з матеріалами справи, підготовка позовної заяви та додатків до неї, платіжну інструкцію від 23 жовтня 2024 року №\~7046 на суму 7\~570,00 грн. (а.с.\~110-120) При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд враховує, що дана категорія справ не є складною, законодавство у сфері стягнення кредитної заборгованості є стабільне і судова практика має ознаку єдності. Тому, заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності. Отже, з врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціни позову, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7\~570,00 грн є явно неспівмірними та не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності. Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 3\~000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Питання про розподіл витрат про сплату судового збору, які складаються з оплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом, суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved