Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у січні 2025 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що 07.07.2007 позивач та відповідачка уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 82. За період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені протягом тривалого часу. Сімейне життя не склалося зокрема через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Кожен із сторін веде відокремлений спосіб життя і спільного життя вони вже разом не планують. Шлюб на даний час носить формальний характер. Підстави для продовження сумісного життя і збереження сім`ї відсутні. Позивач глибоко переконаний, що подальшого сенсу в існуванні шлюбу немає. Примирення між сторонами неможливе, потреби у визначенні судом додаткового строку для примирення з відповідачкою позивач не вбачає. Посилаючись на указані обставини представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 16.01.2025 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. на 10 год . 00 хв. 13.02.2025 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву в якій вказав, що просить суд справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка подала заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить провести розгляд справи без її участі та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 07.07.2007 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 82. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). За період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачкою позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідачка визнала позов, то 50% суми судового збору (484 грн 48 коп.) слід компенсувати позивачу з держаного бюджету. Судові витрати позивач просив залишити за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved