Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Керівник Криворізької північної окружної прокуратури Карленко Ю.К. в інтересах держави в особі Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у сфері охорони навколишнього природного середовища. В обґрунтування позову посилався на те, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 у справі № 212/1601/23 визнано винуватими [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст.28 ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 246 КК України. Вказаний вирок суду першої інстанції скасовано частково, з ухваленням вироку Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023, яким не змінювалися висновки суду першої інстанції щодо винуватості обвинувачених, фактичних обставин кримінальних правопорушень, але було змінено призначені покарання та вирішено питання щодо спеціальної конфіскації та долі речових доказів. Згідно вищевказаних судових рішень, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючи в складі організованої групи, внаслідок незаконної порубки лісових насаджень в період з 07.09.2022 по 08.09.2022 року у полезахисної лісосмуги лінійного типу поблизу с. Мар`є-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області спричинили матеріальний збиток на суму 235557,72 грн. У добровільному порядку шкода, заподіяна вищезазначеними кримінальними правопорушеннями не відшкодована, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, отже шкода заподіяна інтересам суспільства та держави у сфері охорони навколишнього природного середовища залишилась не відшкодованою.\~Водночас,\~Девладівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та Державна екологічна інспекція Придніпровського округу до суду з позовними заявами про стягнення заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу у визначений законом строк з моменту встановлення факту порушення прав об`єднаної територіальної громади не звертались. У зв`язку з чим, прокуратура просить\~стягнути солідарно з відповідачів на користь Девладівської об`єднаної територіальної громади в особі Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 235557,72 грн. Ухвалою суду від 12.07.2024 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 121-122). Прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Бендас І.І. у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, просила задовольнити у повному обсязі. Девладівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с 207, 205), участь представника у розгляді справи не забезпечили. Присутній в судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 202). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 186, 189,190, 214). Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзивів не подано. Представник третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі відокремленого підрозділу Філія «Дніпровське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надав письмові пояснення в яких просив задовольнити позовні вимоги та здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 137-138). В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, відзивів не подали, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2023, при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останніх засуджено за ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 ст. 246 (без зазначення частини) КК України. Вказаним вироком суду, серед іншого, встановлено що в період з 07.09.2022 по 08.09.2022 року, діючи у складі організованої групи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , реалізуючи корисливий умисел направлений на незаконну порубку живоростучих дерев, розташованих у полезахисній смузі, без спеціального на те дозволу, здійснили порубку шляхом повного відокремлення від кореня до ступеня припинення росту та знищили на території полезахисної лісосмуги лінійного типу поблизу с. Мар`є-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області - 28 сироростучих дерев породи «Акація» різного діаметру, спричинивши матеріальний збиток на суму 235557,72 грн. (а.с. 11-38). Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 скасовано лише частково, з ухваленням вироку Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023, яким не змінювалися висновки сформовані у вироку Софіївського районного суду від 20.07.2023 щодо винуватості обвинувачених, фактичних обставин кримінальних правопорушень, але змінено правову кваліфікацію дій обвинувачених, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] засуджено за ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 246 КК України, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України, з призначенням покарання за вчинені кримінальні правопорушення, вирішено питання про спецконфіскацію та долю речових доказів (а.с. 39-53). При розгляді кримінального провадження цивільні позови не подавалися та відповідно не вирішувалися. Згідно з ч.ч. 1, 3, 7 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Криворізькою північною\~окружною прокуратурою\~Дніпропетровської області,\~в порядку\~ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру»,\~03.04.2024\~за №\~58-2736вих-24\~та 12.06.2024\~за №\~58-4774вих-24\~надіслано лист\~реагування Девладівській\~сільській раді\~ Криворізького\~району Дніпропетровської\~області \~(а.с.\~54-60,\~62-68),\~а від\~26.04.2024\~за вих.\~58-3456вих-24\~лист на\~адресу Державної\~екологічної інспекції\~Придніпровського округу\~(Дніпропетровська\~та Кіровоградська\~області)\~(а.с.\~70-74),\~що містили\~інформацію про\~притягнення [PERSON] \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст.28 ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.ч.2,4 ст. 246 КК України. У вказаних листах повідомлялося про суму встановленої вироками суду шкоди та право на звернення за її стягненням. На вказані листи прокурора отримано відповіді (а.с. 63, 75-76), але позови про відшкодування завданих збитків пред`явлено не було, у зв`язку з чим прокурор реалізував право на пред`явлення позову в інтересах держави про відшкодування визначених сум шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України особи, винні у незаконному вирубуванні дерев, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з вимогами ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до вимог п. «д» ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Частиною першою статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди. Відшкодування збитків завданих унаслідок порушення екологічного законодавства здійснюється у спосіб відновлення майнового стану суб`єктів екологічних правовідносин за рахунок інших суб`єктів, правопорушників вимог екологічного законодавства і має компенсаційний характер, а також застосовується як вид майнової відповідальності, екологічно-правова санкція відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», як за порушення екологічно-правових зобов`язань у межах договірної відповідальності, так і за порушення встановлених вимог щодо раціонального використання природних ресурсів, охорони довкілля та забезпечення екологічної безпеки у межах позадоговірної відповідальності. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть\~солідарну відповідальність перед потерпілим. Отже, солідарну цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства внаслідок незаконної порубки дерев повинні нести відповідачі, спільними діями яких було завдано шкоди. Згідно із приписами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. При цьому джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Пунктом 1 розділу XI Наказу Державної казначейської служби України № 128 від 09.08.2013 «Про затвердження Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями», передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім`я органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами» Плану рахунків (далі - рахунок 3311) в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Оскільки, порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища мали місце на території Криворізької міської територіальної громади (Покровський район місті Кривий Ріг), що слідує зі змісту вироків суду, то заподіяна шкода підлягає стягненню на користь відповідного місцевого бюджету. Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області від 11.04.2024 № 05-10-10/5603, для зарахування надходжень від грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності по Покровському району м. Кривого Рогу відкрито спеціальний рахунок, на який прокурор і просила суд стягнути вищевказану суму збитків завданих довкіллю незаконною порубкою дерев (а.с. 80-82). Оскільки станом на день звернення до суду з позовною заявою, відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у добровільному порядку збитки, завдані навколишньому природньому середовищу їх спільними злочинним діями, не відшкодовані, у зв`язку із чим окружна прокуратура звернулась з позовом до суду про їх стягнення в примусовому порядку, при цьому їх вина у заподіянні вказаних збитків встановлена вищевказаними вироками суду, доведеним у рамках кримінального провадження є й розмір завданих збитків, відповідачі позов визнали, а визнання ними позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір із позовної заяви майнового характеру, поданий юридичною особою справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На момент подання позову сума судового збору, яку слід було оплатити, становила 3533,36 грн. (ціна позову 235557,72 грн х 1,5 % (оскільки позов подавався юридичною особою) /100 %). Таким чином, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами майнового характеру у розмірі, що складає 3533,36 грн., тобто по 588,89 грн з кожного відповідача.

Outcome: approved