Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Матір за життя не завершила процес її приватизації, а відтак вона також не може її успадкувати, хоч іншу спадщину прийняла вчасно, тому змушена звернутися до суду з позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 26.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивачка, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Привільненської сільської ради позовні вимоги підтримує і просить справу розглянути у їх відсутність. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] народилася [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] після укладення шлюбу з [PERSON] позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на " [PERSON] " (а.с.8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2024, зареєстрованого в реєстрі за №172 спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку [ADDRESS] , позивачка зареєструвала право власності на даний будинок, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав №383766818 (а.с.10) Відповідно Архівного Витягу з протоколу одинадцятої сесії двадцять першого скликання Привільненської сільської ради від 18 березня 1994 року [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,52 га (а.с.11-12). Згідно довідки Привільненської сільської ради від 14.11.2024 вбачається, що [PERSON] відповідно до рішення сесії Привільненської сільської ради від 18.03.1994 була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,52 га, з них 0,25 га було отримано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] відповідно до рішення сесії Привільннської сільської ради №2705 від 12.09.2024 року, а 0,27 га земель для ведення особистого підсобного господарства залишилися не приватизовані (а.с.13). Позивачці відмовлено згідно повідомлення державного нотаріуса Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області №526/01-16 від 08.11.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлої на вказане нерухоме майно (а.с.14). Згідно наданої державним нотаріусом Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Тимощук Л.Л. спадкової справи №140/2007 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що спадкоємцем майна померлої є позивачка [PERSON] , яка і звернулася з заявою задля оформлення спадкових прав, інших спадкоємців немає (а.с.24-33). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до т..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Матір позивачки [PERSON] ще при житті отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, але право власності не зареєструвала. Після її смерті спадщину за законом прийняла позивачка [PERSON] , інших спадкоємців немає. Відповідач позов визнає, тому позивачка, яка є спадкоємцем майна покійної матері [PERSON] , має право успадкувати належне їй право на завершення процедури приватизації, та зможе реалізувати право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом.

Outcome: approved