Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося в Кіровський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.10.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда. 31.10.2024 року справа надійшла до Ленінського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2024 року прийнято позовну заяву до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін /а.с. 59/. В позовній заяві позивачем зазначено про можливість розгляду справи без участі представника позивача /а.с. 12/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістив, відзив на позов до суду не подав. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 01.02.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С-410-00-6572-18-980, відповідно до умов якого банк надає клієнту кредит шляхом встановлення кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить - 5 000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить - 24% річних. Відповідно до наданої довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 16.11.2023 у [PERSON] наявна заборгованість за договором № С-410-00-6572-18-980 від 01.02.2018, в розмірі 14\~677,64 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 4\~954,46 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9\~732,18 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 0 грн. Згідно з розрахунком інфляційних втрат за період 02.08.2020 - 23.02.2022 інфляційне збільшення становить 2\~530,39 грн, а сума штрафних санкцій становить 688,34 грн. Отже загальна сума заборгованості [PERSON] становить 17\~896,37 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Сонаті» (Фактор) було укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги до боржників за кредитними договорами. Пунктом 2.2 договору факторингу встановлено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно Друкованого реєстру боржників як невід`ємної частини до Договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права грошової вимоги до боржників. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно з законодавством мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Сонаті» (клієнт) 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно п.2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинним договором, серед яких є [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-410-00-6572-18-980 від 01.02.2018. Подаючи позовну заяву до суду позивач зазначає, що всі нарахування, що відбулись до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк», а ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «Сонаті» в свою чергу, жодних додаткових нарахувань не здійснювали, а також умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач перед ТОВ «Санфорд Капітал»» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно норми\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а у зв`язку прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Ідея Банк» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 01.02.2018 було угоду № С-410-00-6572-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «Ідея Банк» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. На підставі укладеного кредитного договору відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем доказами, відтак АТ «Ідея Банк» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором на загальну суму 17\~896,37 грн. Окрім цього у зв`язку простроченням на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~позивачем нараховані три проценти річних за користування грошовими коштами за період 02.08.2020 по 23.02.2022 в розмірі 2\~530,39 грн. та інфляційні втрати з цей період в сумі 688,34 грн. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам\~ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «Сонаті», а згодом до ТОВ «Санфорд Капітал» то позов ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Крім того, відповідач позовні вимоги визнала, що відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК\~є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, отже, з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2\~422,40 грн. та 45 грн. понесених при оплаті поштового зв`язку. Щодо вимог ТОВ «Санфорд Капітал» про стягнення витрат, за отримання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 200,00 грн суд зазначає наступне. За ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» укладено Договір про надання правової допомоги № 1/04. Відповідно до акту приймання - передачі послуг з правничої допомоги від 12.08.2024 до вище вказаного Договору, позивач отримав від адвоката Маслюженка М.П. наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника вартістю - 1200,00 грн; складання, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] вартістю - 4000,00 грн; загальна вартість наданих адвокатом послуг складає - 5200,00 грн. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 5200,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. \~ \~ \~ \~Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial