Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

29.11.2024 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 14.06.2024 відбулося залиття її квартири через незадовільний стан покрівельного матеріалу, що підтверджується відповідним актом. Відповідач ухилився від обов`язку провести ремонті роботи покрівлі над квартирою, що призвело до її затоплення та подальшим завданням збитків позивачу. Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку вартість матеріального збитку, спричиненого залиттям становить 74400 грн. у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути матеріальні збитки з відповідача та сплачену суму судового збору. Також у позові позивачем вказано, що вона має намір подати докази понесених витрат та правову допомогу та витрат на проведення оцінки збитків. 29.11.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. 02.12.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено спрощений розгляд справи. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Окрім того, від представника позивача надійшла заява, у якій останній просить вважати правильною назвою відповідача КП «Житлокомсервіс» замість помилково вказаного КП «Жилкомсервіс». Відповідач КП «Житлокомсервіс» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про отримання ухвали про відкриття провадження у справі та довідка про отримання судової повістки. Про причини неявки відповідач не повідомив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що на підставі рішення 23 сесії 8 скликання Харківської міської ради №\~522/24\~«Про перейменування комунального підприємства «Жилкомсервіс» назву комунального підприємства змінено на «Житлокомсервіс». Позивачу [PERSON] на прав приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2023 №321939781. Згідно з актом від 14.06.2024, складеного комісією КП «Житлокомсервіс» у складі начальника дільниці №9 Базилевського С.В., інженера дільниці №9 Прокоповича Н.С., майстра дільниці №9 [PERSON] відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Також у вказаному акті комісією зазначено, що внаслідок обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що у квартирі є сліди заливу у вигляді плям: у тамбурі є сліди заливу на стелі, у коридорі є сліди заливу і пошкодження штукатурного матеріалу на стелі, на кухні є сліди заливу на стелі. Залиття квартири відбулося через незадоволений стан покрівельного матеріальну, є сліди відшарування та розриви рубероїду. Висновок комісії: залиття квартири [ADDRESS] відбулося через незадовільний стан покрівельного матеріальну. Необхідно виконати ремонт покрівлі та зробити ухил до зливної каналізації. Тобто, комісією КП «Житлокомсервім» визначено, що залиття квартири позивача сталося через незадовільний стан покрівельного матеріальну. З листа КП «Жилкомсервіс» від 24.01.2024 вбачається, що проведеним обстеженням встановлено, що руберойдне покриття покрівлі над квартирою [ADDRESS] знаходиться у незадовільному стані, спостерігається часткове відшарування швів руберойдного покриття покрівлі, необхідно виконати роботи з ремонту покрівлі. Роботи з ремонту покрівлі фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Розпорядником бюджетних коштів є Департамент житлово- комунального господарства Харківської міської ради. З метою визначення розміру шкоди та вартості ремонтних робіт позивач звернулася до суб`єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] , якими був визначений розмір нанесених матеріальних збитків. Суб`єктом оціночної діяльності, фізичною-особою підприємцем [PERSON] визначено вартість матеріального збитку, що нанесено залиттям водою згори власнику однокімнатної квартири, загальною площею 52 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., розташованої за адресою [ADDRESS] , станом на 05.09.2024 становить 74400 грн без ПДВ. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої\~статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша\~статті 1166 ЦК України). У частині першій\~статті 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У частинах першій, другій\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19). Причиною залиття квартири [ADDRESS] є незадовільний стан покрівельного матеріалу. Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення квартири позивачів, визначений звітом про оцінку матеріального збитку, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Вину у завданій позивачам шкоді відповідачем не спростовано. Щодо посилань відповідача, що вони не зобов`язані здійснювати ремонт покрівлі, які викладені у листі №239/2/07-05 від 24.01.2024 адресованому адвокату Мойсюк А.М. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі, управитель, виконавці комунальних послуг. У відповідності до пункту 1.6 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг затверджено наказом Державного комітету України з питань житловокомунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60 виконавець житловокомунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. За змістом пункту 1.9 указаного Наказу від 25 квітня 2005 № 60, виконавці житлово-комунальних послуг є відповідальними за ненадання або неякісне надання відповідних послуг згідно з укладеними договорами та законодавством. Рішенням Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначене виконавцем житлово-комунальної послуги у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків. Із умов публічного договору, опублікованого 28 листопада 2006 року у спецвипуску газети «Слобода», та рішення Харківської міської ради № 1186 вбачається, що КП «Жилкомсервіс» зобов`язаний виконувати обов`язки як виконавця, так і управителя. Відповідно до п. 2.2.2. Правил утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося, власника будинку чи уповноважену ним особу. Як випливає зі Статуту КП «Жилкомсервіс», який перебуває у загальному доступі, КП «Жилкомсервіс» зобов`язано здійснювати організацію забезпечення мешканців об`єкта послугами згідно з укладеними договорами: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд (п. 5.2.5 статуту). Враховуючи вищенаведене, КП «Жилкомсервіс» відповідно до Статуту здійснює функції утримання на балансі переданих йому за договором будинків, у тому числі і будинку 66-К за адресою: [ADDRESS] , тобто є балансоутримувачем та відповідно надає послуги по утриманню будинку , споруд та придомової території, здійснює поточний ремонт, своєчасно проводить підготовку будинку і технічного обладнання до експлуатації в осіньо - зимовий період, що включає в себе усунення несправності даху, відповідно до Наказу від 17.05.2005 №76 Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. У відповідності до статей 176, 178 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №45 від 24.01.2006 п. 1.2.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 р. №150. Правил утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житловокомунального господарства від 17.05.2005 р. №76 власник будинку здійснює ремонт даху. Статтею 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів, зокрема, управитель зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з розділом 2 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житловокомунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), визначено що технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає в себе проведення планових та позапланових оглядів. Метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: - усунення несправностей: стін, фасадів, дахів, віконних і дверних заповнень, а також опалювальних печей, димоходів, газоходів, внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами; - приведення в технічно справний стан прибудинкової території із забезпеченням безперешкодного відведення атмосферних і талих вод від відмостки, спусків (входів) у підвал і їх віконних приямків; - забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів(пункти 2.1, 2.8.1, 2.8.2 Правил). Згідно з пунктом 2.4.1. Організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10 серпня 2004 року на виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачений такий вид надання послуг суб`єктами господарювання у сфері житлово-комунальних послуг, як ремонт даху та покрівлі. Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №639/3568/16-ц, які відповідно ч.4 ст. 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом. Таким чином, встановивши, що [PERSON] довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдані позивачу матеріальні збитки у розмірі 74440 грн підлягають відшкодуванню відповідача. За правилами\~ч.1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При зверненні до суду позивачами сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved