Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страховою сумою, мотивуючи тим, що 10 квітня 2018 року по а/д М - 05 по Одеському шосе, 8 автомобілем марки «NFOPLAN N122», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (далі - Відповідачу було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований їхньою страховою компанією автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», д/н [NUMBER] (договір страхування № 250547071.17), отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки НПУ про ДТП та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року ДТП мала місце з вини Відповідача. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт № 0139 від 05 травня 2018 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», к д/н [NUMBER] складає: 155 374 грн. 42 коп. На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, тому на підставі рахунку № 123034865 від 11.04.2018 року з ремонтною калькуляцією, відповідно до страхового акту № 1699718 від 23.05.2018 р., було сплачено страхове відшкодування у розмірі 193 163 грн. 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2974 від 02.07.2018 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто в зв`язку з одержанням Страхувальником від Позивача страхового відшкодування за договором майнового страхування, право вимоги Страхувальника до винної особи, перейшло до Позивача. Відповідно до ст. 1166 ЦК України: шкода, завдана, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним, засобом. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «NEOPLAN N122». д/н [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7687039. Полісом № АК/7687039 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн., франшиза в розмірі 1 000,00 грн. Так, відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Враховуючи те, що розмір заподіяних Відповідачем збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АК/7687039, то відповідно до ст. 1194 ЦК України на Відповідача покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (лімітом відповідальності) в розмірі 94 163 грн. 69 коп. (193 163 грн. 69 коп. - 99 000 грн.00 коп.). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі встановленому призначеною та проведеною під час судового розгляду судової авто-товарознавчої експертизи. Судові витрати зі сплати вартості експертизи відповідач просив покласти на позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2018р., яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 340 (триста сорок) грн. на користь держави. Вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 10.04.2018 року о 08 год. 45 хв. по автодорозі М-05 по Одеському шосе, 8, керуючи транспортним засобом Neoplan N122 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в бік м. Києва, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] та транспортним засобом Богдан д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «NEOPLAN N122». д/н [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7687039. Полісом № АК/7687039 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн., франшиза в розмірі 1 000,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку за звітом № 0139 від 05 травня 2018 року про оцінку автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», к д/н [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля складає: 155 374 грн. 42 коп. Відповідно до страхового акту № 1699718 від 23.05.2018 р., позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 193 163 грн. 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2974 від 02.07.2018 року. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду; заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням наведеного, враховуючи те, що вина [PERSON] у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.04.2018р., встановлена постановою суду, яка набрала законної сили, суд приходить до висновку, що саме з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страховою сумою. Разом з тим, представник позивача просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (лімітом відповідальності) в розмірі 94 163 грн. 69 коп. (193 163 грн. 69 коп. - 99 000 грн.00 коп.). Однак, суд не може погодитись з таким розрахунком позивача виходячи з наступного. Зі змісту ст. 72 ЦПК України вбачається, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами, 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків. Згідно ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). З аналізу вищевказаних норма вбачається, що висновок експерта оцінюється судом разом із іншими доказами і може бути відхилений лише у разі його необґрунтованості або у випадку, якщо такий висновок суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. Щодо загального розміру завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди, то в даному випадку суд враховує, що під час розгляду справи за клопотанням представника відповідача було призначено та проведено судову авто-товарознавчу експертизу за матеріалами цивільної справи з метою визначення розміру завданої позивачу шкоди. Висновком експерта № 24-4976 від 26.12.2024 року встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», д/н [NUMBER] , завданого внаслідок ДТП та складає 141414,27 грн. На думку суду, вказаний висновок експерта Миколаївського відділення ОНДІСЕ є обґрунтованим, складений з дотриманням вимог законодавства та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи і були досліджені судом. Підстав сумніватися у компетенції експертів, які проводили експертні дослідження у суду відсутні. При цьому, клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи, у разі не згоди із зазначеними висновками експертів та їх неповноти, позивачем та його представником заявлено не було. Отже різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (лімітом відповідальності), яка підлягає стягненню з відповідача становить 42414,27 грн. (141414,27 грн. - 99000,00грн. = 42414,27 грн.). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі у сумі 2270,00 грн. Вартість судової авто-товарознавчої експертизи, яка була проведена за клопотанням представника відповідача, попередньо була визначена експертом в розмірі 16357,28 грн. Фактично, вартість проведеної у справі судової авто-товарознавчої експертизи склала 13631,04 грн. Позивач просив стягнути на його користь з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (лімітом відповідальності) в сумі 94163,69 грн. Судом вирішено стягнути 42414,27 грн. Суд стягує судові витрати пропорційно до задоволених вимог, які розраховано виходячи з того, що 1% задоволених вимог складає 941,63 грн., в розмірі 45%. Отже, 55% вартості проведеної у справі судової авто-товарознавчої експертизи підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь [PERSON] , що дорівнює 7997,07 грн. При цьому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до Миколаївського відділення ОНДІСЕ з вимогою про повернення йому надміру сплачених коштів за проведення експертизи в розмірі 2726,24грн. (16357,28 грн. 13631,04грн. = 2726,24грн.).

Outcome: partial