Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даною заявою, в якій просить визнати недієздатною чи обмежено дієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначити його опікуном [PERSON] . Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] являється зятем [PERSON] , 1957 року народження, яка має гостре порушення мозкового кровообігу, по ішемічному типу в лівій СМА з геморагічним просяканням на тлі дисцикулярної енцефалопатії змішаного генезу та є інвалідом першої Б групи. У зв`язку з таким станом здоров`я [PERSON] не рухається, не розмовляє, не розуміє значення своїх дій, не може\~захищати і\~здійснювати особисті\~та майнові\~права,\~виконувати свої\~обов`язки,\~піклуватися про\~створення необхідних\~побутових умов,\~забезпечувати своє\~лікування,\~отримувати \~пенсію та\~розпоряджатися нею\~по призначенню,\~а тому\~потребує постійного\~стороннього догляду. Заявник [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] та бажає бути її опікуном. В судовому засіданні [PERSON] та його представник, адвокат Горелова Л.Г., заявлені вимоги підтримати та просили визнати [PERSON] недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. Представник органу опіки та піклування Бершадської міської ради Коновал О.В. не заперечувала щодо визнання [PERSON] недієздатною. Однак заперечувала щодо призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , оскільки опікунська рада при виконавчому комітеті Бершадської міської ради розглянувши звернення [PERSON] про доцільність призначення його опікуном відмовила у наданні подання до суду про призначення його опікуном над [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника органу опіки та піклування та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є зятем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дружини заявника [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно виписки з історії хвороби № 13318 КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" [PERSON] встановлено діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу, по ішемічному типу в лівій СМА з геморагічним просяканням на тлі дисцикулярної енцефалопатії змішаного генезу. Згідно довідки до акта огляду медико -соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 321277 [PERSON] є інвалідом Першої Б групи , загального захворювання. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №578 від 10.10.2024 [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.8). [PERSON] позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Вказані обставини свідчать про наявність у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та дають суду підстави для визнання останньої недієздатною. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частина перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (стаття 59 ЦК України). Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб`єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування. Отже, за змістом ст. 55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються Органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання Органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верхового Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-3936118), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053 21). Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі відповідно до вимог ЦПК України. При внесені подання, орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Суд зауважує, що відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном, унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи, виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки, суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання Органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном. Враховуючи, що опікунська рада при виконавчому комітеті Бершадської міської ради відмовила [PERSON] у наданні подання до суду щодо доцільності призначення його опікуном над [PERSON] , у разі визнання її недієдзатною, орган опіки і піклування не звертався до суду з поданням про призначення недієздатній [PERSON] опікуна, а тому суд дійшов висновку, що заява в частині вимог призначення опікуна задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial