Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

30.07.2024 до суду засобами підсистеми «Електронний суд» звернувся адвокат Кравцов Сергій Ігорович, який діє в інтересах [PERSON] , з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТДВ «СК «Кредо»), про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 15 вересня 2021 року [PERSON] , керуючи автомобілем Dacia Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автодорозі Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка зі сторони м. Дніпро в напрямку м. Решетилівка на 11 км 700 м вказаної автодороги, не вибрав безпечної швидкості свого руху, щоб мати можливість постійно контролювати свій рух, в результаті чого, під час обгону вантажного автомобіля, не впорався з керуванням та після закінчення обгону виїхав на праве узбіччя по напрямку свого руху, а в послідуючому на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Dacia Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідність з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія Dacia Sandero реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом №ЕР 202434004. На час ДТП автомобіль Dacia Sandero реєстраційний номер [NUMBER] , належав [PERSON] . 23 вересня 2021 року [PERSON] було повідомлено ТДВ "СК "Кредо" про подію, що має ознаки страхового випадку та подано до ТДВ "СК "Кредо" заяву на виплату страхового відшкодування, з відповідними додатками до вказаної заяви, зокрема реквізитів для перерахування страхової виплати. 29 листопада 2021 року Полтавською обласною прокуратурою було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12021170000000616 від 16.09.2021 за підозрою [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного. Станом на 26.07.2024 ТДВ "СК "Кредо" не відшкодувала [PERSON] жодних матеріальних збитків по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місця 15.09.2021. 24 травня 2024 року за вих. №7 до ТДВ "СК "Кредо" було подано адвокатський запит з проханням надати належним чином засвідчені матеріали страхової справи №20338112 щодо страхового випадку, по факту ДТП за участю водія [PERSON] (Dacia Sandero реєстраційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] (Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] ). У відповідь на вказаний адвокатський запит, 25.06.2024 на електронну пошту представника [PERSON] було надіслано вибіркові матеріали зі страхової справи, а саме: копія заяви на виплату страхового відшкодування; копія повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку; копія відповіді НПУ; заява запит про надання документів від 04.01.2023 за вих. №23. 02 липня 2024 року представником [PERSON] було подано адвокатський запит за вих. № 13 до ТДВ "СК "Кредо" з проханням зазначити яких документів не вистачає для здійснення страхового відшкодування на користь [PERSON] (оскільки всі необхідні документи були подані до цього) або ж з метою досудового врегулювання спору здійснити страхову виплату, оскільки всі необхідні дії для цього [PERSON] були виконані. Станом на 26.07.2024 ТДВ "СК "Кредо" не бажає скористатись правом досудового врегулювання спору, та здійснити виплату на користь [PERSON] належного йому страхового відшкодування, відповіді на адвокатський запит, із зазначенням яких документів на вистачає для здійснення такого відшкодування [PERSON] , не надає. Зі звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 21.04.2022 вбачається, що сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу більше ринкової вартості. Відповідно до умови (а) вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження - 255 557,60 грн. (арк. 13 звіту). Враховуючи вищевикладене вважаю, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу, у розмірі 255 557,60 грн. в судовому порядку. Крім страхового відшкодування представник позивача на підставі ст. 625, 992 ЦК України, 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 252 494,89 грн.; 3% річних у розмірі 19 963, 29 грн.; інфляційні втрати в розмірі 98 918,08 грн. у зв`язку з із порушенням відповідачем сплати грошового зобов`язання, що розраховані за період з 23 грудня 2021 року по 30 липня 2024 року. Судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн, також просить стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді від 20.09.2024 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 06.11.2024. Ухвалою від 06.11.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду на 31.01.2025. 20.12.2024 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача за довіреністю Чарваєва Аліна Олегівна надала заяву про поновлення процесуального строку разом із відзивом (вхідна реєстрація 23.12.2024). У відзиві, зокрема, викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. 25.12.2024 представник позивача надав заперечення проти поновлення процесуального строку для подання відзиву. 30.12.2024 від представника відповідача надійшла заява про долучення доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, в якій також викладено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Ухвалою від 31.01.2024 відмовлено у поновленні процесуального строку на подачу відзиву, відзив залишений без розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Враховуючи наявні заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що позивач станом на 15.09.2021 був власником автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 06.11.2019 - вказана обставина визнається всіма учасниками справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Як вбачається із постанови прокурора Полтавської обласної прокуратури Л. Падалюк про закриття кримінального провадження від 29.11.2021, 15 вересня 2021 року [PERSON] керуючи автомобілем Dacia Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автодорозі Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка зі сторони м. Дніпро в напрямку м. Решетилівка на 11 км 700 м вказаної автодороги, не вибрав безпечної швидкості свого руху, щоб мати можливість постійно контролювати свій рух, в результаті чого, під час обгону вантажного автомобіля, не впорався з керуванням та після закінчення обгону виїхав на праве узбіччя по напрямку свого руху, а в послідуючому на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Dacia Sandero реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідність з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Кримінальне провадження № 12021170000000616 від 16.09.2021 за підозрою [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного. Цивільно-правова відповідальність водія Dacia Sandero реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом №ЕР 202434004, що підтверджується роздруківкою відомсти, отриманих від сервісу перевірки чинності полісу внутрішнього страхування МТСБУ. 23.09.2021 позивач та надалі і його представник зверталися до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, запитами щодо причин нездійснення виплати, однак відповідачем вказані звернення проігноровано. На час виникнення спірних відносин Закон України № 1961-IV регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав договір (страховий поліс), яким забезпечена відповідальність водія Dacia Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , та заперечив проти поновлення процесуальних строків для подачі відповідачем відзиву. Таким чином умови страхового полісу, зокрема щодо меж страхових сум (ліміту відповідальності), франшизи тощо не можуть бути встановлені судом на підставі наданих доказів. Утім Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із змінами, внесеними Розпорядженням цього ж центрального органу виконавчої влади від 09.04.2019 № 538, установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000 гривень на одного потерпілого. Вказаний ліміт відповідальності був чинний на момент виникнення спірних правовідносин. Враховуючи наведене та встановлені судом фактичні обставини справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі, що дорівнює ліміту відповідальності, тобто 130 000 гривень. Крім того, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з чим доводи страхової компанії в цій частині є безпідставними. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року №6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18). При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України № 1961-IV визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, у межах позовних вимог з відповідача на користь позивача за період з 23 грудня 2021 року по 30 липня 2024 року підлягають стягненню: три проценти річних у розмірі 10 161,37 грн, інфляційні втрати у розмірі 50 318,91 грн та пеня згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону України № 1961-IV у розмірі 128 442,33 грн. - відповідно до розрахунку наданого позивачем, однак виходячи із розміру заборгованості 130 000 гривень. Тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково, а саме в розмірі 50,87 % від заявлених позовних вимог ((130 000+ 10 161,37 + 50 318,91 + 128 442,33) х 100% / 626 933,86)), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, та витрати, що понесені позивачем на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial