Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача, а [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після їх смерті залишилось спадкове майно частка земельної ділянки площею 0,0318 га, кадастровий номер 26252:10100:01:039:0136 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . 03.04.2024 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частку земельної ділянки, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкове майно знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкування частки у праві спільної власності на земельну ділянку, якщо земельна ділянка належить кільком особам на праві спільної власності, здійснюється тільки на належні померлим частки. Оскільки частки [PERSON] та [PERSON] не визначені, то ця обставина перешкоджає позивачу в оформленні його спадкових прав та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна. Тому [PERSON] змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2019, виданого Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 57. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.03.2020, виданого Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 35. Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 022995 від 06.10.2009 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0318 га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 26252:10100:01:039:0136. Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Курилюк Л.М. від 01.03.2024, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , останнє місце проживання якої було [ADDRESS] . На день її смерті залишилося спадкове майно. Спадщину він прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2024 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курилюк Л.М. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , жителю м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею: 0,0318 га, кадастровий номер 26252:10100:01:039:0136,\~цільовим призначенням\~ для\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~що розташована\~ [ADDRESS] . Згідно з копією довідки, виданої відділом адміністративних послуг Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2024 за № 371 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з померлою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1967 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». Згідно з\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого 17.09.1960 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 46. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією довідки, виданої відділом адміністративних послуг Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2024 за № 372 на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] разом з померлим були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2014 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2019 [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією довідки, виданої відділом адміністративних послуг Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2024 за № 376 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з померлою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.03.2024 № 76050543 після смерті [PERSON] інформація відсутня. Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.03.2024 № 76050529 після смерті [PERSON] інформація відсутня. Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.03.2024 № 76045330 після смерті [PERSON] інформація відсутня. Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.03.2024 № 76045345 після смерті [PERSON] інформація відсутня. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76050747 від 01.03.2024, за № 72085949 зареєстрована спадкова справа, спадкодавець [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.05.2024 № 377647237 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності на частку земельної ділянки, яку він успадкував від своїх батьків, частки якої не визначені. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом. Відповідно до\~ч.\~2,\~4\~ст.\~89\~ЗК України\~у спільній\~сумісній власності\~перебувають земельні\~ділянки: подружжя; членів\~фермерського господарства,\~якщо інше\~не передбачено\~угодою між\~ними; співвласників\~жилого будинку; співвласників\~багатоквартирного будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] . Позивач спадщину прийняла відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності 6-х осіб і частки у ній не виділені. Як встановлено у судовому засіданні спадкова земельна ділянка з кадастровим номером 2625210100:01:039:0136, площею 0,0318 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/6 частки земельної ділянки у кожного співвласника. Після смерті [PERSON] та [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом першої черги їх 1/6 часток у спільній сумісній власності став позивач, який успадкував їх 1/3 частку, а відповідно став власником 1/2 частки земельної ділянки. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в порядку спадкування підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved