Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

02.11.2024 до Деснянського районного суду м. Чернігова засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява АТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.12.2018 № 2022037075 у сумі 25\~160,13 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.01.2025. 06.01.2025 розгляд справи відкладено на 13.02.2025 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 13.02.2025 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.12.2018 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2022037075, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в загальній сумі 6\~148,32 грн., з яких: 5\~349,00 грн на придбання товару у Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1», 350,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме: Послуга «СМС+Довідка» та 449,32 грн на придбання послуг зі страхування від нещасного випадку від СК «Арсенал Лайф»; зі сплатою відсотків за користування ним за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,01% річних; передоплата позичальника становить 50,00 грн (а.с. 8). Згідно пункту 1.3. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Пунктами 1.4., 1.5. даного кредитного договору визначено, що датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на оплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту, кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання банком комісійної винагороди за видачу кредиту. Підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; Банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту); 4) з Правилами кредитування, зокрема, з положеннями щодо відповідальності позичальника та банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua, у розділі «Кредитування» ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; примірники правил кредитування та тарифів банку отримав: 5) послуги банку пов`язані з видачею кредиту отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту відсутні. У пункті 2 кредитного договору визначено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства «ОТП Банк» відповідач бажає оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору, клієнт отримав тип картки MC GOLD. Валюта рахунку гривня, номер карткового рахунку [NUMBER] . За користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Також, у пункті 6 кредитного договору, зокрема, визначено, що кредитний договір/заява-анкета набуває чинності з моменту його/її підписання сторонами та всіх додатків до нього/неї та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по кредитному договору/заяві-анкеті в повному обсязі. До вказаного договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування, у тому числі, вказана фіксована процентна ставка - 0,01 % річних (а.с. 10). Своїми власноручними підписами кредитного договору від 23.12.2018 № 2022037075 та паспорта споживчого кредиту до нього відповідач підтвердила, що погоджується з умовами надання споживчого кредиту позичальнику, його обслуговування і погашення. Згідно із Графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2022037075 від 23.12.2018 та паспорта споживчого кредиту, сторони домовились, що позичальник 23.12.2019 (останній день повернення кредиту) поверне кредитодавцю суму кредиту у розмірі 6\~148,64 грн, яка складається з: 6\~148,32 грн погашення суми кредиту; 0,32 грн проценти за користування кредитом; 350,00 грн інші послуги банку (а.с. 9). Банком на підставі кредитного договору відкрито кредитний рахунок та надано відповідачу у користування кредитну картку № [NUMBER] , на яку були перераховані кредитні кошти у сумі 5\~349,00 грн, про що свідчить розписка відповідача та специфікація до кредитного договору від 23.12.2018 (а.с. 14). Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач, за твердженням позивача, має заборгованість в сумі 25\~160,37 грн, яка складається: 16\~815,62 грн заборгованість за тілом кредиту, 8\~344,75 грн заборгованість за відсотками, пеня 0,00 грн (розрахунок на а.с. 2 зворот). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України\~ вказано,\~що зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана вчинити\~на користь\~другої сторони\~(кредитора)\~певну дію\~(у\~тому числі\~сплатити гроші),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку.\~Зобов`язання має\~ґрунтуватися на\~засадах добросовісності,\~розумності та\~справедливості. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ураховуючи встановлені обставини справи та зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій наданий кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення правочинів на таких умовах, шляхом власноручного підписання договору та паспорту споживчого кредиту. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення кредитного договору. Відповідач з власної волі уклала кредитний договір на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується також звітом-рахунком за період з 23.12.2018 до 23.07.2024 (а.с. 26-48). Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надала. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач користувалася наданими банком коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором\~№ 2022037075\~від 23.12.2018 щодо своєчасного повернення наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, суд вважає, що позовні вимоги\~\~АТ «ОТП Банк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 6\~148,64 грн підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2022037075\~від 23.12.2018 поза межами строку кредитування суд зазначає наступне. Відповідно до умов кредитного договору та доказів, наявних в матеріалах справи, відповідач отримала кредит у сумі 6\~148,32 грн., дата остаточного повернення якого 23.12.2019 (а.с. 8). Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачем цим кредитом. Також, матеріали справи не містять доказів, що до договору укладалися додаткові угоди, згідно з якими строк користування кредитом продовжувався. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 вказано, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами Цивільного кодексу України мають різний зміст. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Тобто, сторони визначивши строк кредитування у вказаному договорі погодили строк виконання зобов`язання. Також, у зазначеній вище постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Із розрахунку наданого позивачем слідує, що проценти за користування кредитом відповідачу нараховувалися до 12.07.2024, тобто після визначеного договором строку кредитування (до 23.12.2019). У постанові від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого в постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 і уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 Цивільного кодексу України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України) у розмірі, визначеному законом або договором. Велика Палата Верховного Суду вказала, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін, оскільки на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. Указаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла в постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 в справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Із урахуванням наведеного та строку користування кредитом (до 23.12.2019) (а.с. 8), доказів про продовження якого матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що нарахування процентів після спливу цього строку є безпідставним і з відповідача вони стягненню не підлягають, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно\~зі статтею 141\~ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (24,4%).

Outcome: partial