Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 9781,90 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] , було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213188201 від 01.02.2023. Згідно з умовами даного договору страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] . 14.11.2023 в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Ford Fiesta, д.р.н. [NUMBER] та автомобіля Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Зазначає, що згідно з постановою Солом?янського районного суду міста Києва по справі № 760/28856/23 від 25.01.2024 особою, винною у скоєнні ДТП, є [PERSON] , яку було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Зазначає, що 04.12.2023 до ПрАТ «СК «ВУСО» звернулася потерпіла особа із претензією щодо суми виплаченого страхового відшкодування № ТР-11580. Відповідно до рахунку СТО № 1099560 від 15 листопада 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, д.р.н. [NUMBER] складає 11 781,90 грн., вартість робіт - 7 552,50 грн. (з урахуванням ПДВ), вартість матеріалів фарбування - 4 229,40 грн. (з урахуванням ПДВ), матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Ford Fiesta, д.р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 11 781,90 грн. Вказано, що відповідно до умов полісу ЕР 213188201 ліміт відповідальності страховика за завдану майну шкоду становить 160 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн. Зазначено, що у відповідності до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 04.12.2023 ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9781,90 грн., що підтверджується страховим актом №2330051-1 від 02.05.2024 року та платіжною інструкцією № 27314 від 02.05.2024 року. Вказано, що на підставі ст.38.1 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 10 жовтня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А. Відповідно інформації з Державної міграційної служби України від 12.11.2024 №6.2-13011/6-24 [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на [PERSON] ». Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 2 грудня 2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації. На адресу суду повернувся конверт, який направлявся відповідачу, із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». У встановлений строк відзив від відповідача не надійшов. Відповідно до. ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Указане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року в справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2020 року в справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року в справі № 826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10 листопада 2021 року в справі № 756/2137/20 (провадження №61-3782св21) та інших. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.11.2023, по вул. К. Чапека, 8 в, м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю транспортного засобу Ford Fiesta, д.р.н. [NUMBER] та Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 01.02.2023 між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213188201, забезпеченим транспортним засобом за полісом є Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] . Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2024, винною у скоєнні ДТП, що сталася 14.11.2023, було визнано [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до полісу № 213188201 була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО». Судом встановлено, що згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО PRO» від 05.09.2023 №06-11.51.2300008 транспортний засіб Ford Fiesta, д.р.н. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Перший». ПрАТ «СК «Перший» звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» з претензією щодо виплаченого страхового відшкодування №ТР-11580. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до страхового акту №2330051-1 від 02.05.2024 та платіжної інструкції №27314 від 02.05.2024 особі потерпілій в ДТП- [PERSON] відшкодовано страхове відшкодування в сумі 9 781,90 грн. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2024 було визнано [PERSON] винною також у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме: [PERSON] , керуючи автомобілем «Mazda CX-5, д.р.н. [NUMBER] , після вчинення ДТП покинув місце пригоди, чим порушила п.2.10,13.1 ПДР України. Згідно з п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відтак, оскільки позивач виплатив на підставі полісу страхове відшкодування, то отримав право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. З огляду на наведене позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 3 028,00 грн.

Outcome: approved