Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 03.07.2023 року я звернувся з заявою до Пенсійного фонду України з проханням призначити мені пенсію за віком, надавши при цьому всі необхідні документи, серед яких і дублікат своєї трудової книжки серії [NUMBER] . Вказує, що Пенсійний фонд України відмовив в призначенні пенсії, що підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. У вказаному рішенні зазначено, що причиною відмови в призначенні мені пенсії за віком є недостатня кількість страхового стажу, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в дублікаті трудової книжки серії [NUMBER] . Причиною неврахування страхового стажу стало те, що при заповненні трудової книжки серії [NUMBER] , на першій сторінці роботодавцем було допущено помилку. В трудовій книжці вказано по батькові російською мовою - « [PERSON] », закреслено, і поруч записано як потрібно - « [PERSON] ». Тобто, українською мовою [PERSON] , саме так як записаний в паспорті. Просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] дубліката трудової книжки серія [NUMBER] , дата заповнення 27 липня 1989 року. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити його заяву. 09 січня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана заява передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, Пенсійний фонд України відмовив в призначенні пенсії, що підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 15.11.2023 № 263040013095. У вказаному рішенні зазначено, що причиною відмови в призначенні мені пенсії за віком є недостатня кількість страхового стажу, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в дублікаті трудової книжки серії [NUMBER] . Причиною неврахування страхового стажу стало те, що при заповненні трудової книжки серії [NUMBER] , на першій сторінці роботодавцем було допущено помилку. В трудовій книжці вказано по батькові російською мовою - « [PERSON] », закреслено, і поруч записано як потрібно - « [PERSON] ». Тобто, українською мовою [PERSON] , саме так як записаний в паспорті. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] , [INFO] дубліката трудової книжки серія [NUMBER] , дата заповнення 27 липня 1989 року. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо оформлення пенсії. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику [PERSON] , [INFO] дубліката трудової книжки серія [NUMBER] , дата заповнення 27 липня 1989 року. Однак, даний дублікат трудової книжки серія [NUMBER] , містить неправильне написання його по батькові російською мовою - « [PERSON] », а потрібно - « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного документа. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved