Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2024 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, на підставі якого, [PERSON] отримав позику в розмірі 450 000 грн., яку останній зобов`язувався повернути позивачу до 01.08.2024 року, про що свідчить відповідна розписка написана власноруч [PERSON] . Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, у строк передбачений договором кошти не повернув, на неодноразові прохання позивача добровільно виконати вказане зобов`язання не реагує. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень. Ухвалою суду\~від 26\~серпня 2024\~року відкрито\~загальне позовне\~провадження у\~даній \~справі та\~розпочато підготовче\~провадження у\~справі. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 19.06.2024 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за умовами якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 450 000 грн., а останній зобов`язався повернути борг до 01.08.2024 року. Про укладення між сторонами вказаного договору позики свідчить розписка, складена відповідачем [PERSON] (а.с.27). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Судом встановлено, що на день розгляду даної справи відповідач [PERSON] борг за договором позики позивачу не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, стороною відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти позову, суд бере до уваги лише письмові докази надані позивачем. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 450\~000 грн. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 4500 грн.

Outcome: approved