Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним права власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06.12.1996 року [PERSON] , батько позивача, на підставі договору купівлі-продажу придбав двокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. На час придбання квартири батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] батько позивача вбив свою дружину [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на частину спірної квартири, яку батьки [PERSON] придбали під час перебування у шлюбі за договором купівлі-продажу. Заповіту [PERSON] не залишила. Із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори звернулись опікун позивача [PERSON] від імені [PERSON] та батьки померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які відмовились від спадщини на користь онука [PERSON] . Однак, Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 31.03.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за час життя спадкодавиця свою долю згідно ст.60-65 СК України, яка була набута у період зареєстрованого шлюбу, не виділяла, свідоцтво про право власності на частку квартири не отримувала. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на зазначену в позові адресу, а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове\~засідання не\~з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень не мають, у висновках покладаються на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою 06.12.1996 р. р.№3-9390 на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Спірна квартира є ізольованою, знаходиться на 1 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2-х кімнат, загальною площею 43,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру. Право власності зареєстровано в КП «Харківське міське БТІ» 06.12.1996 р. за №57776. Ринкова вартість квартири в цілому складає 491\~031,00 грн., ринкова вартість частини квартири складає 245\~515,50 грн., що підтверджується звітом від 30.07.2024 року про оцінку майна, за підписом оцінювача ФОП [PERSON] . Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 листопада 2004 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України на призначено покарання у вигляді 11 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04.12.2004 року. Зі змісту вироку вбачається, що 15.04.2003 року [PERSON] скоїв умисне вбивство дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.04.2003 року, [INFO] померла [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м.Харкова №144/22 від 03.03.2003 року [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Факт перебування у шлюбі позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини спірної квартири. Матеріали справи свідчать, що заповіт [PERSON] не складався. Спадкоємцями першої черги за законом на зазначене майно є син померлої позивач [PERSON] та її батьки. У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулись опікун позивача [PERSON] від імені [PERSON] , батьки померлої [PERSON] [PERSON] (мати спадкодавиці) та [PERSON] (батько спадкодавиці), які відмовились від спадщини на користь онука [PERSON] , що підтверджується повідомленням Четвертої Харківської державної нотаріальної контори №1741/02-14 від 31.03.2014 року. Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 31.03.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за час життя спадкодавиця свою долю згідно ст.60-65 СК України, яка була набута у період зареєстрованого шлюбу, не виділяла, свідоцтво про право власності на частку квартири не отримувала. Частки співвласників в спільній сумісній власності добровільно не визначались. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту\~ст. 328 ЦК України\~вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Відповідно до ст.60,61 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Разом з тим, статями\~1216,\~1217, 1221 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Відповідно до ч.1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України\~передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~ст. 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] була набута у період зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] , тобто належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і частки їх у праві спільної сумісної власності є рівними. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , тому відноситься до кола спадкоємців першої черги і прийняв спадщину після померлої, оскільки звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою у передбачений законом строк. Відповідач [PERSON] не має права на спадкування, оскільки умисно позбавив життя спадкодавця. Разом з тим відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до\~уваги,\~що позивач\~в установленому\~законом порядку\~прийняв спадщину\~після смерті\~матері,\~однак позбавлений\~можливості оформити\~це право\~в зв`язку\~з відсутністю\~документів про виділення та набуття [PERSON] у період зареєстрованого шлюбу права власності на частку квартири, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку. Враховуючи надані докази, вимоги законодавства, позивач [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири. Крім того, враховуючи, що частки співвласників в спільній сумісній власності добровільно не визначались, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Враховуюче викладене,\~

Outcome: approved