Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Представник позивача Мишевська Н.М. звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №493967-КС-001 про надання кредиту від 24.03.2024 у розмірі 41936 грн 38 коп., що складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 31936 грн 38 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. Позов обґрунтовано тим, що 24.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] був укладений договір № 493967-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 24.03.2024 направлена [PERSON] пропозиція (оферта) укласти Договір № 493967-КС-001 про надання кредиту. 24.03.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 493967-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначений Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 24.03.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем був укладений Договір № 493967-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 вказаного Договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами в пункту 3 Договору встановлений «Графік платежів», які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (номер якої був зазначений позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 18.12.2024, утворилась заборгованість за Договором № 493967-КС-001 про надання кредиту, в загальному розмірі 41936 грн 38 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000 грн 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 31936 грн 38 коп. Представник позивача у позовній заяві просить суд розглядати справу в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 15 січня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивач надав суду паперову копію електронного договору №493967-КС-001 про надання кредиту укладеного 24 березня 2024 року між ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] на суму 10000 грн 00 коп., строк договору - 24 тижні, тобто до 08.09.2024; стандартна процентна ставка за кредитом : в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом : в день 1,1528411, фіксована, комісія за надання кредиту 1500 грн 00 коп., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту -26040 грн 00 коп. Договір містить електронний підпис відповідача. Відповідно до п.3.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит у сумі вказаній у п.2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або кількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена у розділі 8 договору. Крім того, на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів представником позивача надано паперову копію пропозиції (оферта) укласти договір № 493967-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електрона форма) від 24.03.2024; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №493967-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 14.03.2024 року; візуальну форму послідовності дій клієнта; анкету клієнта; правила надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», що не містять підпису відповідача; паспорт споживчого кредиту; довідку про стан заборгованості [PERSON] за договором «493967-КС-001 про надання кредиту від 24.03.2024. Відповідно до інформаційної довідки від 17.12.2024 за №1025/12 ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця - «ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА» через платіжний сервіс «Platon» 24.03.2041 була проведена транзакція №41126-86599-87863, сума транзакції - 10000 грн 00 коп., номер карти - [NUMBER] . Наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №493967-КС-001 від 24.03.2024 містить розрахунок боргу за період з 24.03.2024 по 18.12.2024, відповідно до якого, станом на 18.12.2024 заборгованість складає : за кредитом 10000 грн 00 коп., по відсоткам 31936 грн 38 коп., по комісії -1500 грн - коп., по штрафам- 0 грн. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов\-'язків, передбачених законом. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно частини 2 статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. З наданого представника позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №493967-КС-001 від 24.03.2024 вбачається, що з 24.03.2024 по 14.04.2024 нараховані відсотки за користування кредитними коштами за зниженою процентною ставкою в день у розмірі 1,15%, з 15.04.2024 по 24.04.2024 нараховані відсотки за користування кредитними коштами за стандартною процентною ставкою в день у розмірі 2,00% відповідно до пункту 2.4 та пункту 3.2.2. договору. Водночас, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, яким внесені зміни до частини 5 статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону №3498ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону України №3298-ІХ). Відповідно до частини 5 статті 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно п.17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (з 24.12.2023), установлено, що максимальний розмір процентної ставки, не може перевищувати :протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже, позивач в порушивши вимоги частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», застосував до споживчого кредиту № 493967-КС-001 від 24.03.2024 денну процентну ставку 2,00 %. Крім цього, представником позивача не надано доказів укладення договору про надання фінансового кредиту, а саме: доказів про ідентифікацію відповідача, оскільки договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Також, надані представником позивача документи не містять відомостей про отримання кредитних коштів відповідачем, що суперечить положенням статті 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Ідентифікувати відповідача, як власника банківської картки та отримувача кредитних коштів за наданою представником позивача інформаційною довідкою від 17.12.2024 за №1025/12 ТОВ «Платежі Онлайн» неможливо. Також цей документ не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана квитанція сформована платіжним сервісом «Platon» не є належним та достатнім доказом виникнення та існування між кредитором та відповідачем кредитних відносин та доказом заборгованості. Представник позивача також не надав доказів існування будь яких правовідносин між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ТОВ «Платежі Онлайн» щодо здійснення переказу коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування, представником позивача не надано. Водночас, представник позивача у позовній заяві просить витребувати від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, що містять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт виписки банківської картки № [NUMBER] ( та відкриття під неї відповідного банківського рахунку на ім`я [PERSON] ; письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 24.03.2024 по 08.09.2024. До вимог про витребування доказів застосовуються приписи статті 84 ЦПК України. Положення частини 2 статті 84 ЦПК України є імперативними нормами, що свідчить про неухильне їх дотримання особою, яка звертається із відповідним клопотанням. З клопотання вбачається, що позивач не звертався із відповідними запитами про надання інформації що містить банківську таємницю до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та у наданні такої інформації було відмовлено, водночас наводить відповідні обґрунтування для відмови у наданні запитуваної інформації. Наведені представником позивача обґрунтування у цій частині наголошують про неможливість розкриття інформації банком будь-якій особі, але не вказують на неможливість звернення до банку для отримання інформації. Проте, надання до суду доказів про вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно та неможливості самостійного отримання заявлених доказів є обов`язковим. Представник позивача приписи пункту 4 частини 2 статті 84 ЦПК України не виконав, отже клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає. Отже, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових або електронних), які б відповідали вимогам процесуального законодавства, перерахування кредитором грошових коштів на виконання умов договору. У такий спосіб, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed