Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

06.12.2024 представник позивачки [PERSON] адвокат Дронов А.О. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (далі - ТОВ "ФК "Кредит-Капітал"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацьким І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1900 від 11.01.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором № 1479639 від 15.10.2019 в загальному розмірі 13955,00 грн таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6056,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 13.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. на підставі вищезазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 65111225 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Вердикт-Капітал"" заборгованості за кредитним договором № 1479639 від 15.10.2019 в загальному розмірі 13955,00 грн. Вважає, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства та не підлягає виконанню з наступних підстав. Так, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.01.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів та не міг застосовуватися до договору № 0669938352 від 21.09.2019. ВП ВС у своїй постанові від 21.09.2021 № 910/10374/17 (12-5гс21) дійшла висновку, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 09.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивачка копію ухвали суду та інформацію про судове засідання отримала поштою особисто 19.12.2024. Представник позивачки - адвокат Дронов А.О. копію ухвали суду та інформацію про судове засідання отримав через свій електронний кабінет 10.12.2024 (а.с. 26). Відповідач ТОВ "ФК "Вердикт-Капітал" копію ухвали суду та інформацію про судове засідання отримав шляхом доставки до електронного кабінету. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. повідомлявся судом належним чином, поштове відправлення повернулось до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 329). Заяв, клопотань та заперечень щодо позову до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. копію ухвали суду та інформацію про судове засідання отримав особисто 19.12.2024 (а.с. 27). Заяв, клопотань та заперечень щодо позову до суду не надходило. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис № 1900 про стягнення з [PERSON] , яка є боржницею за кредитним договором № 1479639 від 15.10.2019, укладеним з ТОВ "Мілоан", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за №44-МЛ від 26.12.2019 є ТОВ "ФК "Вердикт-Капітал", заборгованості за кредитним договором № 1479639 від 15.10.2019. Строк платежу за кредитним договором № 1479639 від 15.10.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.12.2019 по 02.12.2020. Сума заборгованості складає 13025,00 грн, що складається з 5000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 2500,00 грн прострочена заборгованість за комісією, 5025,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 23.10.2019 до 26.12.2019). За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 930,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 13955,00 грн (а.с. 9). 13.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65111225 з примусового виконання виконавчого напису № 1900 від 11.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. щодо стягнення з боржниці [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості за вищевказаним кредитним договором № 1479639 від 15.10.2019 (а.с. 10-11). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (статті 18 ЦК України). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17з урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5\~(далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п. 2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору № 1479639 від 15.10.2019, укладеного між ТОВ "Мілоан", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", з однієї сторони та [PERSON] (позичальником) з другої сторони. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально. Укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Тому наявні підстави у порядку ст. 141 ЦПК України про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом в розмірі 1211,20 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивачем, то суд дійшов до наступного висновку. Статею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved