Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»\~ в листопаді 2024 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування доводів позовної заяви посилається на те, що 28.03.2023 між банком та відповідачем було підписано заяву на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування. Вказану заяву слід розуміти як Кредитний договір № 002/19698531-SP від 28.03.2023. [PERSON] з 28.03.2023є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до зазначеної Заяви-договору. Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 30000.00грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 0.01 %. Зазначеним кредитним договором між сторонами було узгоджено всі істотні умови. Банк зі свого боку виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого на карту кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитними коштами проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.11.2024 виникла заборгованість у сумі 63104.80 грн, з яких: 30000.00 грн заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена); 33104.80 грн заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена). Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 63104.80 грн. Просив позов задовольнити в повному обсязі. 20.01.2025р. представник відповідача Сікорська І.С. надала суду відзив в якому заперечила щодо задоволення позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема меморіальних ордерів, на підтвердження перерахування грошових коштів на визначені в договорі реквізити. Також, долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості, який містить тільки загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. Оскільки позивачем не надано доказів видачі кредитних коштів, тому просила в задоволенні позову відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являвся, однак його представник суду надала відзив в якому просила відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.03.2023 між АТ "ТАСКОМБАНК" і [PERSON] було підписано Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування (а.с. 15-19). За умовами договору банк надавав позичальнику кошти в кредит в загальній сумі 30000,00 гривень терміном на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 0,01 % річних від суми боргу, а при невиконанні умов Пільгового періоду та після нього в сумі 0.22%, та позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки на умовах договору. Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Внаслідок неналежного виконання умов укладеного договору позичальник перед банком має заборгованість станом на 01.11.2024 виникла заборгованість у сумі 63104.80 грн, з яких: 30000.00 грн заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена); 33104.80 грн заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена). Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов`язань, відповідач належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував, внаслідок чого, виникла заборгованість за вищенаведеним договором, в наведених вище сумах. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним,якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Щодо посилань представника відповідача у відзиві відносно того, що належними доказами, які підтверджують перерахування йому певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», суд зазначає наступне. Так, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 42 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 р., підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі і АТ «Таскомбанк» надано до суду первинні та зведені облікові документи у виді роздруківки виписки руху коштів по особовому рахунку [PERSON] , яка серед іншого містить номери рахунків та номери документів, на підставі яких проводилися операції з грошовими коштами. (а.с. 28-34) Щодо того, що представником відповідача у відзиві на позов зазначено, що розрахунок заборгованості, який містить тільки загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту, то слід зазначити наступне.\~ В постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №464/4985/15 викладено такий правовий висновок: «Твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості станом на 07 квітня 2015 року, який містить детальний розпис нарахованої заборгованості, як поточної так і простроченої, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором представник відповідача не надала». В той же час, в наданому позивачем розрахунку зазначено: суму заборгованості, нараховані відсотки, а також суми сплачених відсотків. Власного розрахунку відповідачем чи його представником на спростування суми заборгованості не надано. Доводи сторони відповідача не можуть зводитись виключно до заперечень сторони позивача, а мають містити обставини і докази на доведення власної позиції. В даному спорі представник відповідача не заперечила факту отримання коштів, які погашались згідно поданого розрахунку банку, власний розрахунок не надала на дотримання процесу змагальності. На підставі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували факт укладання наведеного Договору, не спростував розрахунок заборгованості, не довів відсутність заборгованості за наведеним Договором. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеними між сторонами договором та нормами чинного законодавства України, та задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 2422,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved