Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2023 року по справі № 344/8404/23, що набрало законної сили 20.07.2023, було розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10.06.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 16. [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.05.2017 № 87573921. Підставою виникнення права власності відповідача на вищезазначений житловий будинок є договір купівлі-продажу від 19.05.2017, посвідчений приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Моргуновим О.О., зареєстрований в реєстрі за № 274. Відповідно до п. 4 цього договору, покупець підтверджує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі і кошти, витрачені на придбання вищезазначеного житлового будинку, є спільною сумісною власністю подружжя, а саме його та його дружини [PERSON] , а тому придбаний житловий будинок буде їх спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 200 ЦПК України визначено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. За приписами ст. 206 ЦПК України: позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1); до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1 ст. 60 СК України). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). \~ \~ \~ \~Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). \~ \~ \~ \~У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). \~ \~ \~ \~Оскільки спірний житловий будинок було придбано під час шлюбу, а відповідач не заперечує проти того, що це майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та сторони не просять суд відступити від засад рівності часток майна, цей будинок підлягає поділу між сторонами у рівних частинах. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак є підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 27.12.2024 № 9364-8403-7943-7960, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 1308,50 грн., отже сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 1308,50/2 = 654,25 грн., а решта підлягає поверненню позивачу у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved