Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Покликаючись на те, що придбання майна було здійснене за кошти як позивачки, так і відповідача, а стороною у договорі купівлі-продажу майна є відповідач, то позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права спільної часткової власності на майно. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила суду, що була власницею квартири в с. Зоря Рівненського району Рівненської області. Після того як її син одружився і народилася дитина, позивачка вирішила продати квартиру щоб придбати більше помешкання, у якому б вони всі разом проживали позивачка, її син (відповідач), дружина сина та їх дитина. За кошти від продажу квартири і за кошти сина вони придбали квартиру по [ADDRESS] , та земельну ділянку для його обслуговування. Пізніше від відповідача [PERSON] довідалася про те, що [PERSON] подала позовну заяву про розірвання між ними шлюбу та позовну заяву про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, де серед майна, яке вона бажає поділити в рівних частинах, є і квартира в [ADDRESS] , яка придбана за кошти, виручені від продажу особистого майна позивачки. Зважаючи на це звернулася до суду для захисту своїх прав. Представник позивачки позов підтримав з підстав, що у ньому викладені. Додав, що вони не заперечують, що частина грошових коштів на придбання майна була надана відповідачем, і в цій частині це майно можна вважати спільним майном подружжя. Відповідач позов визнав. Пояснив суду, що дійсно придбання квартири [ADDRESS] відбулося за кошти від продажу квартири в с. Зоря Рівненського району Рівненської області, яка належала позивачці. Також частину коштів сплатив відповідач. Тому вважає, що позов підлягає до задоволення. Представник відповідача надав суду аналогічні пояснення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] на розгляд справи не з`явилася. Представник Маркевич С. надав суду пояснення про те, що заявлений позов є надуманим та з`явився після того, як [PERSON] подала позов про поділ майна подружжя. Вважає, що позивачка не обґрунтувала заявлені позовні вимоги, не залучила до участі у справі належних відповідачів, обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Провадження у справі було відкрито 22.07.2024 р. та справа призначалася до підготовчого судового засідання на 21.08.2024 р., 25.09.2024 р., 24.10.2024 р. Справа була призначена до судового засідання: на 29.11.2024 р., 15.01.2025 р., 03.02.2025 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Обставини, встановлені при розгляді справи. Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27.12.2004 року позивачка [PERSON] набула в порядку спадкування за законом право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина стверджується рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.12.2004 року, справа № 2-1689/2004, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2005 року. В квартирі проживали позивачка, її сином [PERSON] , невістка [PERSON] , та онука позивачки - [PERSON] , [INFO] . Бажаючи покращити житлові умови позивачка запропонувала продати цю квартиру та купити більше помешкання, на що не було заперечень зі сторони сина. 14 грудня 2021 року позивачка вчинила продаж квартири за адресою: [ADDRESS] , за 289999 грн. На підтвердження даного факту надана копія договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2021 року. Кошти в розмірі 289 999 грн., що були виручені від продажу єдиного житла позивачки, вона передала відповідачеві [PERSON] для купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки для його обслуговування, загальна вартість майна на момент купівлі складала 334 373 грн., з яких 184 650 грн. вартість квартири, та 149 723 грн. вартість земельної ділянки. Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №294248693 від 11.01.2022 року, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №294248084 від 11.01.2022 року, копія договору купівлі-продажу квартири (частини будинку) від 11.01.2022 року по [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 5624655400:02:018:0246, додано до матеріалів справи. Позивачка наголошує, що у пункті 1 оспорюваного договору купівлі-продажу від 11 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. та зареєстровано в реєстрі під № 27, не зазначено її як покупця, а вказано: ПРОДАВЕЦЬ ( [PERSON] ) продав, а ПОКУПЕЦЬ ( [PERSON] ) купив належне [PERSON] на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Передаючи відповідачеві [PERSON] кошти, отримані від продажу квартири в селі Зоря Рівненського району Рівненської області, яка належала позивачці на праві особистої приватної власності, позивачка вважала, що квартира в с-щі Клевань Рівненського району Рівненської області купується у спільну часткову власність в розмірах частки з урахуванням внесених кожним відповідної суми грошових коштів. Після купівлі квартири та земельної ділянки в с-щі Клевань Рівненського району Рівненської області позивачка, її син, невістка та онука переїхали в неї проживати, та є зареєстрованими у цій квартирі. Факт реєстрації в зазначеній квартирі стверджено довідкою ЦНАП від 24.06.2024 року № 1508/09-01/24. Через деякий час стосунки між відповідачем [PERSON] та його дружиною [PERSON] погіршилися, і наприкінці лютого місяця 2024 року [PERSON] разом з донькою виїхала з даного житла, та як зазначає позивачка, проживають в іншому місці, адреса якого їй не відома. 24 червня 2024 року за місцем проживання позивачки було проведено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, і з цього часу позивачка дізналася, що одноосібним власником спірної квартири є [PERSON] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили про те, що придбання квартири по [ADDRESS] та земельної ділянки відбулося за кошти від продажу квартири, яка належала позивачці та була в с. Зоря Рівненського району Рівненської області. Свідок [PERSON] додатково пояснила, що коли дізналася від позивачки що та хоче продати квартиру в с. Зоря Рівненського району Рівненської області щоб придбати краще помешкання, то застерігала позивачку не робити цього, бо вона може залишитися без житла. Але позивачка її не послухалася. Положення законодавства. Згідно зі статтею 655\~ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Згідно вимог частин першої, третьої та п`ятої статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою статті 215\~ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Разом з тим, як передбачено частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 217\~ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини. Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним із підстав, що насправді покупцем є інша особа, буде встановлено, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір підлягає визнанню недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. Відповідно до частини першої статті 356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною другою статті 357\~ЦК України встановлено, що якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Висновки суду. 289 999 грн. кошти, отримані від реалізації квартири за адресою: [ADDRESS] , та вкладені позивачкою в купівлю спірної квартири та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки для її обслуговування. 334 373 грн. кошти сплачені за купівлю квартири та земельної ділянки розташовані за адресою: [ADDRESS] (з яких 184 650 грн. вартість квартири, та 149 723 грн вартість земельної ділянки з кадастровим номером 5624655400:02:018:0246). Відсоткове співвідношення вкладених позивачкою коштів до вартості нового майна: 334373 грн. 100 %, 289999 грн. 86,729 %, заокруглюємо до 86,7 %. 86,7% складає 867/1000 майна. Відповідно, 133/1000 частка в будинку та земельній ділянці, виходячи з вкладу [PERSON] в розмірі 44374 грн. Суд вважає, що розглядом даної справи, до якої була залучена [PERSON] як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а не як відповідачка, не порушуються права останньої. Якщо [PERSON] вважала, що цим позовом порушуються її права, вона могла б подати зустрічний позов; також вона могла б безпосередньо прийняти участь при розгляді справи та навести свої аргументи щодо позову чи подати відповідні докази. У справі приймав участь її представник, який виклав свою правову позицію. За результатами розгляду справи суд прийняв відповідне рішення. Тому, навіть якби залучити [PERSON] до участі у справі як відповідачку, кінцеве рішення суду не було б іншим. Судові витрати. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно ст. ст. 141 та 142 ЦПК України. Судові витрати складаються зі сплати судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved