Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить виключити з актового запису №77 від 13.03.2012 року про народження [PERSON] народженої [INFO] , виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, запис про батька та звільнити його від сплати аліментів. В обґрунтування позову вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2012 року по [INFO] , [INFO] народилася донька [PERSON] , про що 13.03.2012 року зроблено актовий запис № 77. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що відповідач йому неодноразово вказувала, що він не є біологічним батьком даної дитини, а тому у позивача виник сумнів щодо батьківства відносно доньки [PERSON] . Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Дуліч-Рибій Ю.В. підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні таких. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, підтвердила, що позивач не є біологічним батьком доньки [PERSON] , її батьком є [PERSON] , з яким відповідач, на даний час, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має спільних дітей. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що вони з відповідачем [PERSON] перебувають у тривалих відносинах та до вступу у шлюб із позивачем, відповідач була у відносинах із третьою особою. Після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач та третя особа продовжували свої відносини, у результаті яких у 2019 році та у 2020 році у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , а у 2024 році вони уклали шлюб. Наполягав, що є біологічним батьком [PERSON] , а тому не заперечив проти задоволення позову. Представник третьої особи Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, оскільки і відповідач визнає позовні вимоги. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходить з такого. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року, що підтверджується рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2018 року. Даним рішенням суду шлюб між сторонами розірвано /а.с.6/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно, [INFO] народилася [PERSON] , батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , про що Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 13.03.2012 року складено відповідний актовий запис №77 /а.с.14/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.02.2023 року із [PERSON] , 1983 року народження, стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 10.10.2022 року до досягнення дитиною повноліття. /а.с.7-8/. Відповідно до заяви відповідача [PERSON] , поданої суду 26.11.2024 року, вона повністю визнає позовні вимоги та просила суд визнати батьком [PERSON] її чоловіка [PERSON] , 1975 року народження. Згідно долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 26.09.2024 року між [PERSON] , 1975 року народження та [PERSON] , 1990 року народження, укладено шлюб /а.с.64/. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON] , 2019 року народження та [PERSON] , 2020 року народження /а.с.65, 66/. До матеріалів справи долучено акт обстеження умов проживання від 29.01.2025 року, за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2019 р.н., [PERSON] , 2020 р.н., вкартира складається із 3 кімнат, умови проживання задовільні, квартира повністю умебльована, є необхідна побутова техніка, продукти харчування. Згідно ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Із змісту статті 122 СК України вбачається, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч.1-3, 6 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 140 СК України стягнення з особи, яка записана батьком, матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Положеннями розділу ІІІ СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає. Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, відповідно до якої виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Враховуючи наведене, визнання відповідачем позову, що не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, відповідає інтересам сторін та інтересам дитини, вирішуючи справу у межах поданих суду доказів та матеріалів, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню та, у відповідності до вимог ст. 5 ЦПК України, у межах даного позову слід вирішити питання про внесення змін до актового запису про народження дитини, вказавши батька дитини, що відповідає вимогам сімейного законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1211 гривень 20 копійок., а із відповідача на користь позивача слід стягнути 50% судового збору сплаченого при зверненні до суду із даним позовом - 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved