Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

ПАТ «УБ ХАЕС», в інтересах якого діє представник Оцабрика Дмитро Павлович, звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначається, що 01.05.2023 між ПАТ «УБ ХАЕС» (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено договір оренди нерухомого майна № 20-ВМ/23-ОрН, відповідно до умов якого відповідач прийняв у тимчасове платне володіння та користування належні позивачу приміщення в об`єднано-виробничому корпусі бази АПО та механізації загальною площею 108 кв.м. та вантажопідіймальний механізм; частина будівлі складу 16,1 кв.м. Орендна плата була узгоджена в розмірі 6500 грн (у т.ч. ПДВ 20%). Проте відповідач, починаючи з першого місяця оренди (травень 2023 року), систематично порушував зобов?язання щодо своєчасної і в повному обсязі щомісячної сплати орендної плати, внаслідок чого станом на 25.11.2024 за ним утворилася заборгованість за вказаним договором оренди у розмірі 24000 грн. У січні 2024 року відповідач із невідомих причин припинив відповідати на телефонні дзвінки, а на письмовий лист (претензію) № 1202/15 від 29.01.2024 з вимогою оплатити заборгованість по договору [PERSON] відповіді не надав та жодним чином не відреагував, з огляду на що через один місяць, а саме з 29.02.2024 позивач був вимушений відмовитися від договору оренди, тобто достроково розірвати його. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 32385,07 грн, а саме: 1) 24000 грн\~ заборгованість за договором оренди нерухомого майна; 2) 7615,03 грн\~ пеня (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ); 3) 770,04 грн\~ три відсотки річних, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 17.12.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 37). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.05.2023 між Публічним акціонерним товариством «Управління будівництва Хмельницької АЕС» до [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна № 20-ВМ/23-ОрН, відповідно до якого за актом приймання передачі від 01.05.2023 позивач передав відповідачу у тимчасове платне володіння та користування приміщення в об`єднано-виробничому корпусі бази АПО та механізації (інвентарний № 10338) загальною площею 108 кв.м. (згідно з інвентарною справою № 9 та № 11 50%) та вантажопідіймальний механізм (інвентарний № 5070); частина будівлі складу 16,1 кв.м. (інвентарний № 5464). Залишкова вартість орендованого приміщення з обладнанням станом на 01.05.2023 складає 756782,56 грн без ПДВ (а.с. 15, 16-17). У п.п. 3.1-3.3, 3.5, 3.6 вказаного договору зазначається, що за оренду приміщення орендар має сплачувати орендодавцю орендну плату в розмірі 6500 грн (у т.ч. ПДВ 20%), яка здійснюється щомісячно у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа кожного місяця за попередній місяць. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, сплачується орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати). Орендна плата може бути збільшена на суму витрат, які сплатив орендодавець: податок на землю або оренду на землю; витрати на страхування приміщення. Зміна суми орендної плати має погоджуватися сторонами додатковою угодою. Закінчення (розірвання) строку дії договору не звільняє сторони від виконання платіжних зобов?язань. У п.п. 5.1, 5. 2 вказаного договору зазначається, що за невиконання або неналежне виконання зобов?язань по цьому договору сторони несуть майнову відповідальність, передбачену чинним законодавством України. За несвоєчасну сплату орендної плати (п.п. 3.1 і 3.2 цього договору) орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. У п.п. 8.1, 8.2 вказаного договору зазначається, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє строком до 30.04.2024, тобто протягом 12 місяців. Одностороння відмова від виконання зобов?язань за договором не допускається, за винятком випадків, передбачених умовами цього договору. На виконання умов зазначеного договору [PERSON] вносилася на рахунок ПАТ «УБ\~ХАЕС» орендна плата: 1) 28.07.2023 у розмірі 1000 грн; 2) 31.08.2023 у розмірі 4000 грн; 3) 21.09.2023 у розмірі 8000 грн; 4) 23.11.2023 у розмірі 10000 грн; 5) 28.12.2023 у розмірі 5000 грн (а.с. 10, 11, 12, 13). 29.01.2024 ПАТ «УБ\~ХАЕС» було направлено лист-претензію на адресу відповідача [PERSON] з вимогою оплатити у строк до 15.02.2024 заборгованість за договором оренди № 20-ВМ/23-ОрН від\~01.05.2023 у розмірі 15000 грн, що утворилася станом на 01.01.2024 (а.с. 19). \~ \~ \~ \~12.04.2024 [PERSON] була внесена орендна плата на рахунок ПАТ «УБ\~ХАЕС» у розмірі 4000 грн (а.с. 14). Із розрахунку несвоєчасно сплаченої орендної плати та суми річних [PERSON] за договором оренди № 20-ВМ/23-ОрН від 01.05.2023 вбачається, що відповідач станом на 25.11.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 24000 грн (а.с. 21, 22, 23, 24, 25, 30). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) станом на 25.11.2024 суми пені (неустойки), що становить 7615,03 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 770,04 грн (а.с. 29, 31). Як зазначається\~у ч.\~1\~ст.\~750\~Цивільного кодексу\~України,\~за договором\~найму (оренди)\~наймодавець передає\~або зобов`язується\~передати наймачеві\~майно у\~користування за\~плату на\~певний строк. За найм\~(оренду)\~майна з\~наймача справляється\~плата,\~розмір якої\~встановлюється договором\~найму. Плата\~за найм\~(оренду)\~майна може\~вноситися за\~вибором сторін\~у грошовій\~або натуральній\~формі.\~Форма плати\~за найм\~(оренду)\~майна встановлюється\~договором найму. Договором\~або законом\~може бути\~встановлено періодичний\~перегляд,\~зміну (індексацію)\~розміру плати\~за найм\~(оренду)\~майна. Плата\~за найм\~(оренду)\~майна вноситься\~щомісячно,\~якщо інше\~не встановлено\~договором (ч.ч. 1-3, 5 ст. 762 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1\~ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Отже, із досліджених письмових доказів судом встановлено, що між сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна, за яким відповідач зобов`язався сплачувати позивачу орендну плату за користування майном позивача, проте відповідний обов`язок належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість перед позивачем. При цьому суд з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, відповідно до якого ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки\~може бути\~грошова сума,\~рухоме і\~нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди\~нерухомого майна\~№ 20-ВМ/23-ОрН\~від 01.05.2023 з урахуванням пені та трьох відсотків річних у загальному розмірі 32385,07 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн підтверджується платіжною інструкцією № 4697 від 06.12.2024 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1, 35). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved