Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача : Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] , в якій просила зняти арешт із майна [PERSON] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН №352712, від 01.10.2009 р, державним виконавцем Шашкіною Н.Ю. Першого відділу Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4588 виданого 12.09.2008 р. Суворовським районним судом м. Одеси, зареєстрований у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер 9144944, 13.10.2009 року 16:56:13 за №9144944 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр». Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти померлого: [PERSON] , [PERSON] . За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, адреса: [ADDRESS] , загально площею 53 кв.м, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: [ADDRESS] ; 7/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , загальна площа об`єкту - 327,8 кв.м. На підставі виконавчого листа №2-4588 виданого 12.09.2008 р. Суворовським районним судом м. Одеси, щодо стягнення аліментів із [PERSON] та користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, було відкрито виконавчі провадження №10031809 та №14450554. В процесі проведення виконавчих дії було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН №352712, від 01.10.2009 р, державним виконавцем Першого відділу Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції Шашкіною Н.Ю. Виконавчі провадження закінчені №10031809 та №14450554. Вказані виконавчі провадження знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Посилаючись на те, що наявність арешту накладеного на майно спадкодавця перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, не заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання треті особи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви прийшов до наступного. Судом встановлено: Згідно до інформаційної довідки із ДРРП № 367437806 від 26.02.2024 р., [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загально площею 53 кв.м, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; 7/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , загальна площа об`єкту - 327,8 кв.м. ( а.с.17-18) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим 08.01.2021 року ( а.с.10) Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , [PERSON] 03.06.2021 року зареєструвала шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ( а.с.8) Згідно довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., 20 квітня 2021 року була відкрита спадкова справа № 35/2021 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 67536281 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , 1965 року народження, який помер " [INFO] . Його спадкоємцями є [PERSON] , 1992 року народження, та [PERSON] , [INFO] . Інші спадкоємці заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Підстава: заява гр. [PERSON] , вхід. № 395/02-14. Від 20 квітня 2021 року ( а.с.12) Як вбачається з відповіді Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), згідно даних бази АСВП на виконанні у Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували виконавчі провадження: № 10031809 та № 14450554 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4588 від 12.09.2008 року виданого Суворовським районним судом м. Одеси, щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів щомісячно. Арешт на нерухоме майно боржника накладено згідно: постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження серії АН 352712 від 01.10.2009 року, 1 Суворовський ВДВС Одеського МУЮ у м. Одесі, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4588 виданого 12.09.2008 року Суворовським районним судом м. Одеси у зв`язку з тим, що виникла заборгованість у сумі 10121,57 грн. Матеріали виконавчих проваджень № 14450554 та № 10031809 знищені у зв`язку з закінченням строку зберігання. ( а.с.13) Отже, наявність зареєстрованого арешту на майно [PERSON] , перешкоджає позивачу, яка прийняла спадщину, оформити право власності на спадщину, чим порушуються її права як спадкоємця. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.\~4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно зі ст.\~1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Таким чином, враховуючи, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на спадкове майно порушується право позивача, внаслідок чого, вона позбавлена можливості оформити право на спадщину. З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обґрунтування позивача знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, та є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України. Відтак позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved