Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

24 грудня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець - 6» (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 5, ЄДРПОУ 22934022) про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про право власності від 26 січня 2004 року, видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2176-С від 15 грудня 2013 року, є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій наявний запис № 10661200000003418 від 20.06.2002 року про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" за адресою: м.Київ, проспект Червоної Калини, буд. 5. Згідно єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій головою правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" є [PERSON] . 23.06.2023 року, протоколом правління від 23.06.2023 року, Відповідачем на чолі з колишньою головою правління [PERSON] , було прийнято рішення з 01.06.2023 року, підвищити суму внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 6,50 гривень за 1 кв.м., до 9,60 гривень за 1 кв.м.. Не погоджуючись із вище зазначеним протоколом правління від 23.06.2023 року, власниками (квартир) та нежитлових приміщень, за адресою: [ADDRESS] , серед яких був і Позивач, 08 грудня 2023 року, було проведено загальні збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6", результатом, яких стало прийняття рішення про скасування рішення правління про підвищення вартості внесків з 01.06.2023 року, на утримання будинку та прибудинкової території з 6,50 гривень за 1 кв.м., до 9,60 гривень за 1 кв. м., яке відобразилося у пункті 3 протоколу № 3 від 08 грудня 2023 року, загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6", розташованого, за адресою: [ADDRESS] . Так, у відповідності до рахунків повідомлень за період з 01.06.2023 року по 01.01.2024 року, Відповідачем було незаконно нараховано суму внеску на утримання будинку та прибудинкової території за тарифом 9,60 гривень за 1 кв.м., на загальну суму: 5 451,95 у результаті чого утворилася незаконна заборгованість у розмірі 1 760,57 гривень. У листопаді 2024 року, Позивач разом із співвласниками квартир, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , звернувся до Відповідача із колективною заявою з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів, яка була зареєстрована Відповідачем за вхідним номером 40 від 28.11.2024 року, у якій просив виконати рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" які зазначені у протоколі № 3 від 08.12.2023 року, особливо в частині скасування незаконного підняття внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 6,50 гривень за 1 кв.м., до 9,60 гривень за 1 кв.м. Вище, зазначена колективна заява, було проігноровано Відповідачем. 10.12.2024 року, Позивач звернувся до Відповідача із заявою вихідний номер 11 від 10.12.2024 року, із проханням зробити перерахунок заборгованості за період з 01.06.2023 року по 01.01.2024 року, у зв`язку із скасуванням рішення правління від 23.06.2024 року про підняття розмірів внесків на утримання будинку та прибудинкової території, однак дане прохання Позивача Відповідачем, теж було проігноровано. Окрім того, варто зазначати, що 21 лютого 2024 року, на засіданні членів правління Відповідача, розглядалося питання прийняття рішення про списання боргу тим власникам особових рахунків котрі не сплачували нарахування внесків між різницею внеску 6,50 та 9,60 гривень за 1 кв.м., тим власникам, які відмовились сплачувати нарахування внесків по 9,60 гривень за 1 кв.м в період з 01.06.2023 року по 31.12.2023 року та списання боргу тим власника особових рахунків котрі не сплачували нарахування внесків різницю між внесками 6,50 та 9,60 гривень. За результатами голосування рішення з цього питання не було прийнято (за 2 (два) голосів членів правління, проти 7 (сім) членів правління). Таким чином, Відповідач повністю ігнорує звернення Позивача, порушує права Позивача передбачені статтями Закону України " Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " та законодавством України. Таким чином, враховуючи вище викладене, Позивач як член ОСББ "Мотозаводець-6", має право на перерахунок внеску на утримання будинку та прибудинкової території згідно з тарифом 6,50 гривень за 1 кв.м. за період з 01.06.2023 року по 01.01.2024 року ОСББ"Мотозаводець-6", а Відповідач зобов`язаний дотримуватися законних прав Позивача. Щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат пов`язаних з надання правничої (правової) допомоги. 09.12.2024 року, Позивач звернувся за правовою допомогою до Адвокатського Бюро "КОНСТАНТИНОВ І ПАРТНЕРИ" (надалі-представник Заявника/або Адвокат) для консультування, щодо питання зобов`язання вчинення певних дій порядку у судовому порядку, правового аналізу справи, збору доказів, розробки концепції захисту, складанні процесуальних документів, та процесуальне представництво у суді, щодо зобов`язання вчинити певні дії та уклав договір № 09-12/2024 від 09.12.2024 року про надання правової допомоги (надалі-Договір) з ним. Відповідно до пунктів 1.1. та 1.3 Договору: "Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між Клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, органами, міністерствами, приватними та державними нотаріальним конторами, приватних та державних виконавців виконавчих округів та будь-якими судами будь-якої інстанції. Клієнт відповідно до цього Договору має право давати Адвокату окремі доручення на вчинення конкретних дій, складення процесуальних та інших документів. Окремі доручення можуть узгоджувати сторонами в письмовій або усній формі" Згідно пункту 4.3 та 4.4 Договору "Оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акту приймання-передачі наданих правових послуг у строк не пізніше 1 (одного) місяців з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі наданих правових послуг Адвокатом та Клієнтом. За погодженням між Клієнтом та Адвокатом, гонорар адвоката та порядок його оплату може погоджуватися сторонам на перед про що останні укладають додаткову угоду до Договору, яка є його невід`ємною частиною". Відповідно пункту 1 додаткової угоди № 1 від 09.12.2024 року до договору № 09- 12/2024 від 09.12.2024 року про надання правової допомоги сторони погодили гонорар адвоката у розмірі 12 000,00 (Дванадцять тисяч грн 00 коп.) гривень. Окрім того відповідно до пункту 2 додаткової угоди №1 від 09.12.2024 року до договору № 09-12/2024 про надання правової допомоги від 09.12.2024 року: "Оплата гонорару Адвоката, яка зазначена у пункті 1 цієї Додаткової угоди, сплачується Клієнтом наступним чином: перший платіж у розмірі 5 000,00 (П`яти тисяч грн. 00 коп.) гривень на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання договору № 09-12/2024 про надання правової допомоги від 09.12.2024 року на банківські реквізити Адвоката зазначені у даній додатковій угоді. Залишок у розмірі 7 000,00 (Семи тисяч грн. 00 коп.) гривень, сплачується Клієнтом до 15 січня 2024 року (включно) на банківські реквізити Адвоката зазначені у даній додатковій угод". 10.12.2024 року, Позивач сплатив перший платіж, що підтверджується платіжною інструкцією № 1.81080047.1 від 10.12.2024 року про сплату згідно додаткової угоди № 1 від 09.12.2024 року та інформаційним повідомленням про зарахування коштів № @2PL757850 від 10 грудня 2024 року. 20.12.2024 року, між представником Позивача та Позивачем було підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 18.12/2024 від 20.12.2024 року та звіт про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 20.12.2024 року. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 18.12/2024 від 20.12.2024 року загальна вартість наданих послуг склала 5 000,00 (П`ять тисяч грн. 00 коп.) гривень. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.12.2024 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець - 6» про зобов`язання вчинити дії. 09.01.2025 року представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву відповідно до якої просили у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь ОСББ «Мотозаводець-6» понесені витрати на правничу допомогу к розмірі 30000 грн. та клопотання про закриття провадження. 05.02.2025 року представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано заперечення на клопотання про закриття провадження по справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.02.2025 року клопотання залишено без задоволення. Представник позивача та позивач під час судового засідання підтримали позовні вимоги заявлені в позовні заяві. Наполягали на їх задоволені. Представник відповідача в судовому засіданні наполягав відмовити в задоволенні позову. Всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про право власності від 26 січня 2004 року, видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2176-С від 15 грудня 2013 року, є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій наявний запис № 10661200000003418 від 20.06.2002 року про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" за адресою: м. Київ, проспект Червоної Калини, буд. 5. Згідно єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій головою правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" є [PERSON] . Відповідно до протоколу № 3 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець - 6» 28.12.2023 року прийнято рішення про скасування підвищення вартості внесків застосованих з 01.06.2023 року у розмірі 9,60 грн. Згідно статті 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що управління житловим комплексом забезпечує балансоутримувач. Згідно ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов`язковим і не залежить від членства в об`єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об`єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. За умовами ч.4-7 ст.22 вказаного Закону самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, в якому створено ОСБ зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджень виплат на управління, утримання та збереження будинку така сума підлягає стягненню. Вказані обставини викладені у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 за №3-1028гс15, яка у відповідності до вимог ст..263 ЦПК України може бути застосована судом. Позивач зазначає, що Відповідачем проігноровано звернення вх. № 11 від 10.12.2024 року з проханням зробити перерахунок заборгованості за період з 01.06.2023 року по 01.01.2024 року. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачем не сплачувались незаконні на її думку нарахування сум внеску на утримання будинку та прибудинкової території за тарифом 9,60 грн. за період 01.06.2023 року по 01.01.2024 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1760,57 грн. За умовами ч.3 ст..17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Крім того, вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Одним із обов`язків споживача є здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч.3 ст.20 Закону). Також, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору та забезпечення допуску представника виконавця\\виробника до приміщення для проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. У своєму відзиві на позов, відповідач зазначив, що в період з 08 по 28 грудня 2023 року в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Мотозаводець-6» проводилися загальні збори. До порядку денного яких ввійшло питання щодо скасування рішення правління про підвищення вартості внесків з 01.06.2023 року у розмірі 9,60 грн. За підсумками голосування 240 співвласників, загальна кількість голосів яких склала 51,89%, було вирішено скасувати рішення правління про підвищення вартості внесків. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Зважаючи на те, що рішення будь - якого уповноваженого органу про скасування внесків у розмірі 9,60 грн. з моменту застосування, або визнання їх не правомірними - відсутнє підстави для вчинення перерахунку коштів Позивачу немає. Чинне законодавство не передбачає одночасного визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів товариства. За своєю правовою суттю "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення" є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю в часі дії такого акта (рішення). Наслідки скасування рішення не тотожні правовим наслідкам його недійсності. Визнання недійсним означає, що воно не створює правових наслідків з моменту його прийняття. Скасування означає втрату чинності на майбутнє. Скасування рішення означає, що воно скасовується з дати прийняття рішення про скасування. Дана позиція висловлена в постановах КГС ВС від 17.07.2018 у справі № 916/2386/17; від 22.08.2018 у справі № 925/715/17; від 14.09.2022 у справі № 909/298/21; від 12.07.2023 у справі № 924/641/20. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 19 Закону України «Про житло-комунальні послуги», ст.ст. 4,11, 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 4, 11, 509 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed