Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Козакевича О.С., звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між сторонами зареєстровано 20 січня 1983 року Октябрьским відділом ЗАГС м. Ростов на Дону, за актовим записом № 56. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось. Понад 15 років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, втратили будь-який соціальний зв`язок один з одним. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строки для подання відповідних заяв по суті, зобов`язано позивача [PERSON] надати оригінал свідоцтва про шлюб для його огляду в судовому засіданні. 21 січня 2025 року (вхід. № 3363, № 3567) від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що, дійсно, останнім часом вона з позивачем разом не проживають, однак їхнє спілкування не припинилось. [PERSON] проходить лікування в Хорватії, позивачу на даний час 83 роки і, на думку відповідача, позивачеві наразі необхідна підтримка та допомога сім`ї, а позов про розірвання шлюбу не відповідає волі та дійсним інтересам позивача. [PERSON] є співвласником групи будівельних компаній «Атлант». Відповідач [PERSON] вважає, що поданий позов про розірвання шлюбу пов`язаний саме з робочими питаннями позивача. Також у відзиві [PERSON] заявляє клопотання про визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою, клопотання про витребування від ДНП «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» всієї медичної документації, що стосується стану здоров`я [PERSON] , та просить суд зобов`язати представника позивача - адвоката Козакевича О.С., надати для огляду в судовому засіданні оригінали всіх документів доданих до позовної заяви. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року задоволено клопотання позивача [PERSON] - адвоката Козакевича Олександра Сергійовича, про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції. В судовому засіданні 11 лютого 2025 року протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Козакевича О.С., про долучення доказів. Долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб, посвідчену Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юндою Н.П. та копію шлюбного договору укладеного 12 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 245. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою відмовлено, у зв`язку із участю позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування від ДНП «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» всієї медичної документації, що стосується стану здоров`я [PERSON] , відмовлено за необґрунтованістю. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зобов`язання представника позивача - адвоката Козакевича О.С., надати для огляду в судовому засіданні оригінали всіх документів доданих до позовної заяви - відмовлено. В судовому засідання 11 лютого 2025 року позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, судові витрати залишити за позивачем. Позивач [PERSON] додатково зазначив, що з відповідачем разом не проживають близько 17 років, спільним побутом не пов`язані, спору щодо майна не мають, оскільки 12 років тому вирішили питання поділу майна. Позивач при складанні заповіту врахував майнові інтереси відповідача. В судовому засіданні 11 лютого 2025 року представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, у зв`язку із відсутністю підстав для розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. 20 січня 1983 року Октябрьским відділом ЗАГС м. Ростов на Дону, за актовим записом № 56 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. 12 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюбний договір, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М., запис в реєстрі № 245. Вказаним шлюбним договором сторони врегулювали майнові відносини між ними, включаючи визначення правового режиму майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що сторони шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Відповідно до статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 Сімейного кодексу України). Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За правилом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved