Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

07.11.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 22.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір № 1368-6577 про відкриття кредитної лінії за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем позивача. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С1902 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами відкриття кредитної лінії та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав через партнера АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, на наступних умовах: сума кредиту 18 000 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 25 днів, промо-ставка - 1,75% в день, знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 2,50% в день. Додатковою угодою від 16.04.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1368-6577 від 22.03.2024 кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 2 300 грн, які в подальшому були надані. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 08.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 76 752, 68 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 19 985 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 56 767, 68 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1368-6577 від 22.03.2024 в розмірі 76 752, 68 грн. Відповідач [PERSON] 12.12.2024 подав відзив на позовну заяву. Просить у задоволені позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Вважає положення укладеного договору несправедливими. Розмір денної процентної ставки суперечить Закону України «Про споживче кредитування», порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника. Звертає увагу на те, що проценти за користування кредитом нараховуються до направлення кредитором вимоги до позичальника та така вимога була направлена. Строком кредитування слід вважати 25 днів з дня укладення відповідного договору. Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подав до суду відповідь на відзив. Зазначав, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» детально було описано інформацію щодо базового періоду та загального строку кредитування. Звертає увагу на те, що відповідач не заперечує сам факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів. Підписуючи кредитний договір та додатки до нього він погодився та підтвердив ознайомлення з усіма його умовами, зокрема і умовами щодо процентів за користування кредитними коштами. Позивач законно нараховував проценти за користування кредитом протягом строку кредитування, відповідно до умов договору та закону. Умови договору щодо порядку нарахування процентів та їх розміру не можна вважати несправедливими. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.11.2024, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір № 1368-6577 про відкриття кредитної лінії у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № С1902. Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 кредитного договору загальний розмір кредиту складає 18000 грн, дата надання/видачі кредиту 22.03.2024. Відповідно до пункту 4.6 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Пунктом 4.10\~кредитного договору\~встановлена стандартна\~процентна ставка\~2,50%\~за кожен день користування кредитом. Пунктом 10.1 договору встановлена промо-ставка 1,75% за кожен день користування кредитом протягом перших 25 днів, знижена процентна ставка 2.50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням до сумлінного виконання умов договору. Згідно з\~пунктом 4.12\~кредитного договору\~строк на\~який надається\~кредит позичальнику\~складає 300\~календарних днів з моменту\~перерахування кредиту\~позичальнику,\~дата повернення\~(виплати)\~кредиту 15.01.2025. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Кредитний договір містить номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [NUMBER] (а. с. 10 - 18). Також позичальником 22.03.2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № С1902 були підписані правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а. с. 19 - 29). 16.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 1368-6577 про відкриття кредитної лінії, яка була підписана одноразовим ідентифікатором № А9422. Сторони погодили надання позичальнику додаткових кредитних коштів в сумі 2 300 грн (а. с. 41 - 42). Також позичальником 16.04.2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № А9422 була підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а. с. 43). Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» через систему платежів LigPay ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на картковий рахунок [NUMBER] , згідно з договором № 1368-6577 від 22.03.2024, перераховано кошти в сумі 18 000 грн, а 16.04.2024 кошти в сумі 2300 грн (а.с. 30 - 40). Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1368-6577 від 22.03.2024 [PERSON] двома платежами було перераховано грошові кошти в сумі 20 300 грн за кредитним договором № 1368-6577 від 22.03.2024, на картковий рахунок [NUMBER] (а. с. 44). З розрахунку заборгованості, який наданий ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вбачається, що станом на 06.08.2024 відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором в сумі 76 752, 68 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 19 985 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 56 767, 68 грн (а. с. 45 - 46). 23.08.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» направило [PERSON] вимогу про усунення порушень умов договору № 1368-6577 від 22.03.2024 (а. с. 47). За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити Відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення такого договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичне надання позичальнику кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 985 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що проценти за користування кредитними коштами були нараховані в межах строку дії договору, однак їх розмір суперечить вимогам закону. Так, статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-XI «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Договір про відкриття кредитної лінії №1368-6577 був укладений 22.03.2024, тобто після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-XI, а тому він повинен був укладатися з врахуванням норм пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» та розмір денної процентної ставки повинен відповідати відповідним положенням закону. З 24.12.2023 по 21.04.2024 (120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором не може перевищувати 2,5 %, а з 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором не може перевищувати 1,5 %. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позивач нараховував проценти за користування кредитом до 06.08.2024 включно. Отже, за період з 22.03.2024 по 21.04.2024 року позивач правомірно нарахував проценти у розмірі 3307,27 грн, які не суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування». З 22.04.2024 по 06.08.2024 позивач нараховував проценти за ставкою 2,5 %, що суперечить вказаному вище Закону, а тому проценти слід перерахувати та стягнути їх за ставкою 1,5 %. Період з 22.04.2024 по 06.08.2024 налічує 107 днів. Розмір процентів, враховуючи суму боргу в розмірі 19 985 грн за ставкою 1,5 %, за один день складає 299,78 грн. Проценти за період з 22.04.2024 по 06.08.2024 складають 32 076,46 грн. Всього заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача складає 52 061,46 грн. (19985 + 3307,27 + 32 076,46=52 061,46) Суд не бере до уваги аргумент відповідача про те, що строком кредитування слід вважати 25 днів, оскільки пунктом 4.12 кредитного договору чітко визначено строк кредитування 300 днів та кінцеву дату повернення кредиту 15.01.2025. Вимога про дострокове повернення частини позики, що залишилася, була надіслана відповідачу 23.08.2024, а проценти за користування кредитом були нараховані станом на 06.08.2024. Отже, аргумент відповідача про незаконне нарахування процентів за користування кредитними коштами після надісланої вимоги є помилковим. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідачем у відзиві на позовну заяву помилково ототожнено поняття процентів за користування кредитом, що регулюються ст. ст. 1048, 1056-1 ЦК України та компенсації (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором. Відповідно до наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за невиконання зобов`язання відповідачем. Суд звертає увагу, що включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними. [PERSON] не оспорював укладений між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір та з позовом про визнання його недійсним, в цілому або в його частині, до суду не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача. З мотивувальної частини рішення вбачається, що суд приходить до висновку про стягнення суму боргу в розмірі 52\~061,32 грн, що складає 67,83 проценти від ціни позову. Позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. Отже, з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути судовий збір в розмірі 1\~643 гривні 11 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial