Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] в поданій заяві до суду пояснив, що його дядько [PERSON] , [INFO] проживав у [ADDRESS] . Проте, 08.10.2023 року він пішов з дому та пропав безвісно, тривалий час про нього немає жодних відомостей, його місце перебування не відоме, з того часу будь-який зв`язок з ним втрачений. Всі результати пошуку виявилися безрезультатними. Він з офіційною заявою 30.12.2023 року звертався до ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, проте ніяких відомостей про його місце перебування не отримав. 31.12.2023 слідчим СВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відомості по даному факту були внесені до ЄРДР. Станом на 08.05.2024 вживаються всі необхідні оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження [PERSON] , проте на день звернення з даною заявою до суду будь-які відомості відсутні. На даний час стоїть питання стосовно майна, спадщини та ряду інших правових питань, тому заявник з даною заявою вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його адвокат Шевчук Н.Й. підтримали подану ним заяву, просили її задовольнити, пояснивши, що його дядько [PERSON] пропав безвісно ще в кінці грудня 2023 року і всі намагання його знайти не дали результату. Від заінтересованої особи представника Барської міської ради Вінницької області Гвоздяра Ю. надійшла заява, в якій він зазначає, що подана заява про визнання особи безвісно відсутньою підлягає до задоволення. Також, дану справу просить розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення заявника та його представника, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дядьком заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] , серії [NUMBER] . Відповідно до повідомлення ВП №1 Жмеринського РВП ГУ НП у Вінницькій області від 08.05.2024, 31.12.2023 року слідчим СВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відомості по даному факту були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 КК України. Станом на 25.12.2024 вживаються всі необхідні оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення місця перебування громадянина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як\~Кримінальний кодекс України,\~Кримінальний процесуальний кодекс України,\~Закони України «Про Національну поліцію»\~та «Про оперативну-розшукову діяльність». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнанні фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені\~ст. 44 ЦК України. Потреба для заявника у визнанні дядька безвісно відсутнім викликана метою вирішення майнових прав. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійного проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України\~у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved