Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на користь позивачів по 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.286 КК України, внаслідок якого настала смерть [PERSON] , а також понесені позивачами судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. кожному із позивачів. В підготовче судове засідання позивачами подано нову редакцію позовної заяви, в якій вказано відповідачем ТзОВ «Українські лінії», третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову [PERSON] . Ухвалою від 18 листопада 2024 року судом прийнято до розгляду позовну заяву із зміненими позовними вимогами. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 27 вересня 2019 року приблизно о 01 годині 50 хвилин на автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса NEOPLAN N1116 р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався зі сторони м.Києва в напрямку м.Ковель Волинської області, та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер [INFO] . Цього ж числа за даним фактом було відкрито кримінальне провадження №12019180000000278, із попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України, яке в подальшому було закрито постановою слідчого СУ ГУ НП в Рівненській області Дубинця І.М. від 21 липня 2022 року - у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Сторона позивача вважає, що в даному випадку шкода внаслідок ДТП була заподіяна з вини водія [PERSON] , що на відповідній правовій основі керував транспортним засобом, який перебував у володінні роботодавця останнього, а тому має бути відшкодована саме володільцем цього майна, яким є ТзОВ «Українські лінії» (відсутність складу злочину у разі закриття кримінального провадження не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності). З огляду на наведене, позивачі просять стягнути з відповідача - ТзОВ «Українські лінії», завдану їм внаслідок загибелі [PERSON] (який є їх близьким родичем) моральну шкоду, яку вони визначають у розмірі 2000 000 грн. кожному із позивачів. Розмір моральної шкоди позивачами обґрунтовано глибиною страждань, які їм завдано внаслідок смерті близької людини, глибини негативних наслідків від цього, які вони відчувають і на даний час, оскільки відновити душевний стан після смерті людини є неможливим. Представником [PERSON] суду подано відзив на позов, відповідно до якого останній просить врахувати, що причиною дорожньо-транспортної пригоди були виключно дії самого потерпілого, а пригода сталась внаслідок його грубої необережності та нехтування правилами дорожнього руху. Крім цього, [PERSON] вважає, що в даному випадку шкода має бути відшкодована страховиком, яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автобуса NEOPLAN N1116 р.н.з. [NUMBER] , відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Аналогічну позицію висловив у поданій письмовій заяві представник ТзОВ «Українські лінії». В судовому засіданні позивач та представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивачів дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Представники відповідача та третьої особи вимоги позивачів не визнали повністю. Представник відповідача - ТзОВ «Українські лінії» вказує, що товариство не має відповідати за вимогами позивачів, оскільки не є власником транспортного засобу, який був учасником ДТП. Представник вказує, що ТзОВ не є ані заподіювачем шкоди, ані особою, яка зобов`язана таку шкоду відшкодувати. Представник третьої особи - [PERSON] пояснив, що попередньо позивачі звертались з аналогічними вимогами до належного відповідача, яким є суб`єкт господарювання іноземної держави, однак, не одержали відповідного відшкодування, яке намагаються отримати від неналежного в даному випадку відповідача. Крім цього, представник третьої особи просить врахувати, що доказів працевлаштування [PERSON] у належного відповідача - власника транспортного засобу, не здобуто. В підготовчому провадженні представником позивачів заявлено клопотання про витребування доказів щодо працевлаштування [PERSON] , а також про заміну відповідача та третьої особи. Вказані клопотання судом задоволені. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. В даному випадку спір між сторонами виник з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а тому правовідносини між сторонами по справі регулюються нормами ЦК України. Копія свідоцтва про смерть [PERSON] (серії [NUMBER] від 30 вересня 2019 року) доводить, що останній помер [INFO] у м.Сарни Рівненської області. Із наданої позивачем копії постанови про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні №12019180000000278, винесеної слідчим СУ ГУ НП в Рівненській області Дубинцем І.М. від 21 липня 2022 року встановлено, що 27 вересня 2019 року приблизно о 01 годині 50 хвилин на 306 км. автодороги «Київ-Ковель-Ягодин» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса NEOPLAN N1116 р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався зі сторони м.Києва в напрямку м.Ковель Волинської області, та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер [INFO] , а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до вказаного процесуального документу - винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є саме потерпілий, а під час досудового розслідування не встановлено у діях водія [PERSON] порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б були в безпосередньому причинному зв`язку із настанням ДТП. Враховуючи наведене, провадження у вказаному кримінальному провадженні закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 цієї ж норми визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Джерелом підвищеної небезпеки, згідно із ч.1 ст.1187 ЦК України, є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). При чому, згідно із ст.1168 ЦК України - моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 березня 1992 року), позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - дітьми [PERSON] (згідно із копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08 червня 1993 року, серії [NUMBER] від 14 травня 1996 року, серії [NUMBER] від 08 травня 1998 року), позивач [PERSON] - матір`ю [PERSON] (відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 1968 року), а тому дійсно мають право на відшкодування завданої моральної шкоди, внаслідок загибелі [PERSON] . Із наданої суду позивачами копії дозволу серії БВ №010414 від 15 травня 2019 року, вбачається, що перевізником «Ecolsnes Polska» укладено договір автобусних із ТОВ «Українські лінії» ТОВ «ААЗ Трейдінг-Автолюкс» за маршрутом Київ-Варшава. Відповідь на запит від 05 серпня 2024 року, надана суду з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, доводить, що [PERSON] у 3 кварталі 2019 року отримував заробітну плату у ТОВ «Українські лінії». Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку позивачами доведено факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув [PERSON] , обґрунтовані підстави для відшкодування моральної шкоди. Однак, вирішальним питанням для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки є визначення особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Відповідно до наведених вище норм Закону - відповідати за вимогами позивачів має особа, яка на відповідній правовій підставі володіла на момент ДТП транспортним засобом - автобусома NEOPLAN N1116 р.н.з. [NUMBER] . Доказів того, що такою особою є саме ТОВ «Українські лінії» позивачами суду не надано. З огляду на наведене, вимоги позивачів саме до ТОВ «Українські лінії» є недоведеними, через що до задоволення не підлягають. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed