Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

01.11.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 07.06.2021 у розмірі 50805,21 грн станом на 08.10.2024, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48270,85 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2534,36 грн, а також понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2021 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-опитувальнику від 02.12.2020, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строком дії до 05/23, тип Універсальна Gold, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, отже, згідно з Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Представник позивача вказує, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.10.2024 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 50805,21 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48270,85 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2534,36 грн. Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Окрім того відповідач 20.12.2024 особисто ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується розпискою у заяві про ознайомлення з матеріалами справи від 19.12.2024. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, внаслідок чого 02.12.2020 власноручно підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що\~підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», чинними на дату підписання заяви, які викладені в мережі Інтернет за посиланням: http://privatbank.ua/trms становлять договір надання банківських послуг. Окрім того підписанням анкети-заяви сторони визнали такі способи підписів відповідача: ОТР-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку тощо. 07.06.2021 [PERSON] з використанням ОТР-пароля підписав паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі договір), що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України»\~(у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідач отримав платіжний інструмент у вигляді платіжної кредитної картки №\~5168742235943838, рух коштів за якою підтверджується випискою по рахунку за період з 01.07.2024 по 08.10.2024, складеного АТ КБ «ПриватБанк» 09.10.2024. Згідно з умовами договору відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію до 75000 грн (п. 1.2. договору) зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка встановлювалася на рівні 40,8 % річних. Пунктом 1.4 договору було визначено кількість, розмір платежів, їх періодичність, а також розмір мінімального обов`язкового платежу, розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідно до п. 1.5. договору проценти від суми неповернутого в строк кредиту було встановлено в розмірі 60,00%. 11.07.2023 року відповідач підписав за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також Додаткову угоду № SAMDN42000009324521_01 до кредитного договору від 05.06.2023 (далі додаткова угода). Відповідно до п. 1. додаткової угоди Сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із сьомого місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. При цьому у п. 3 додаткової угоди сторони узгодили, що на дату підписання цієї додаткової угоди (05.06.2023) заборгованість за договором становить 55754,47 грн. Відповідно до виписки за договором № б/н за період з 01.07.2021 по 08.10.2024 відповідач активно користувався кредитним лімітом та здійснював операції, проте припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. Згідно з пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту. З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 07.06.2021, укладеного між сторонами, станом на 08.10.2024 у відповідача мається заборгованість перед позивачем у розмірі 50805,21 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48270,85 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2534,36 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що при укладенні кредитного договору сторони у належній письмовій формі погодили розмір базової процентної ставки за кредитом, тому позивач має право на одержання від відповідача процентів за користування кредитом. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок та надання позичальнику можливості вільно використовувати грошові кошти в межах такого ліміту. Факт користування коштами позивача підтверджується випискою за договором № б/н за період з 01.07.2021 по 08.10.2024. Відповідачем розрахунок заборгованості не заперечений, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. Отже, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.06.2021 у розмірі 50805,21 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48270,85 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2534,36 грн. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стягуються з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved