Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

1. Стислий виклад позиції заявника. 1.1. [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт, що він на час відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав разом із ним у будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що його батько, [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . На початку 2020 року через вік стан здоров`я батька погіршився, у зв`язку з чим з метою догляду за ним він забрав батька проживати до себе у будинок [ADDRESS] в с-ще [PERSON] [INFO] батько помер. Таким чином до і на час смерті батька він проживав із ним, займався його похованням. У листопаді 2024 року заявник знайшов у будинку батька правовстановлюючі документи на будинок та заповіт від 09.02.2018 відповідно до якого все належне батькові майно, в тому числі домоволодіння за адресою: [ADDRESS] він заповів заявнику. 27.11.2024 він звернувся до нотаріуса для написання заяви про прийняття спадщини за заповітом, однак йому було відмовлено з посиланням на ті обставини, що не підтверджено спільне проживання з батьком на час відкриття спадщини. Під час розгляду справи заявник також пояснив, що у будинку [ADDRESS] ще [PERSON] він проживає з дружиною приблизно з 1983 року, вказаний будинок належить йому на праві власності. Останні роки життя батька у зимовий період забирав його до себе, оскільки будинок батька знаходився на значній відстані від місця його проживання, що ускладнювало догляд за батьком. Починаючи з початку 2020 року батька забрав до себе з господарством на постійне проживання, у зв`язку тим що останній потребував лікування, постійного догляду. Заявник возив батька до лікарів, зокрема й до лікарні у Івано-Франківську на операцію. Поховали батька у с-щі [PERSON] , похованням займався він. Інших спадкоємців після смерті батька немає. 1.2. Заінтересована особа належним чином повідомлялась судом про дату час та місце підготовчого засідання шляхом направлення повістки на електронний кабінет через систему «Електронний суд». Проте заінтересована особа в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, пояснень щодо заяви не подавала. 2. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.12.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду. Ухвалою від 24.01.2025 суд витребував інформацію щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . У відповідності до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи. В судовому засіданні 13.02.2025 оголошувалась перерва до 17.02.2025. В судове засідання 17.02.2025 учасники справи не з`явились, у зв`язку з чим на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 3.1. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] (заявник) є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.1959. Мати заявника, [PERSON] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2001. Батько заявника, [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2021, а.с. 17). Згідно з свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 30.09.2014 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2014 № 27468774 батьку заявника на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 09.02.2018 склав заповіт відповідно до якого усе майно, з чого воно б не складалося і де б воно не знаходилось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі належне йому домоволодіння по [ADDRESS] заповів [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області. З Довідки Ланчинської селищної ради від 27.11.2024 № 933/02.2-09 вбачається, що [PERSON] (батько заявника) був зареєстрований по [ADDRESS] з 11.01.1956 до дня смерті [INFO] . У будинку [ADDRESS] станом на 06.06.2021 ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 18). Місце проживання заявника зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (паспорт громадянина України а.с. 6, 7). На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.02.2004 Серії [NUMBER] заявнику належить домоволодіння: буд. [ADDRESS] . Листом від 28.11.2024 приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнєцова Н.М. на звернення заявника щодо відкриття спадкової справи повідомила про відсутність підстав для відкриття спадкової справи, оскільки не підтверджений факт прийняття спадщини. Рекомендувала звернутись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем або продовження строку для прийняття спадщини. 09.12.2024 заступником голови Ланчинської селищної ради складено Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи. Вказаний Акт складений за заявою [PERSON] фактична адреса місця проживання якого вказана: [ADDRESS] . У Акті зазначено, що зі слів заявника [PERSON] останній рік перед смертю проживав у сина [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79874501 від 29.01.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є сином заявника. Батько проживає з матір`ю [PERSON] у будинку [ADDRESS] щі [PERSON] . Дід, [PERSON] , проживав у [ADDRESS] . Приблизно за два роки до смерті [PERSON] батько забирав його проживати до себе на деякий час, а потім дід повертався додому. За рік до смерті батько забрав діда до себе на постійне проживання разом з господарством, оскільки була необхідність у його лікуванні та постійному догляді. Батько возив діда до лікарень, зокрема й на операцію. Похованням діда займався батько. Свідок [PERSON] повідомив, що проживає у с-щі [PERSON] , знайомий із заявником близько 20 років, між ними дружні стосунки, буває вдома у заявника біля 2-3 разів на тиждень. Коли бував у заявника часто зустрічався з його батьком [PERSON] . Останній розповідав про хвороби, лікування, операції. [PERSON] часто забирав до себе батька доглядати, а останній рік перед смертю батька, останній вже постійно проживав у [PERSON] . У цьому будинку [PERSON] проживає зі своєю сім`єю приблизно з 80-х 90-х років. 4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом міністерства юстиції України від 22 лютого\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2012 року № 296/5, чинній на час відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Тлумачення статті 29 ЦК України у поєднанні зі статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у відповідній редакції та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII дає підстави для висновку, що постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено як відміткою у паспорті, так і іншими документами згідно із статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Зазначене викладене в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), постановах Верховного Суду: від 10 січня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2019 року в справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18), від 20 жовтня 2021 року в справі № 314/652/20 (провадження № 61-2611св21). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця чи спадкодавця за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. З матеріалів справи слідує, що позивач за заповітом є єдиним спадкодавцем після смерті свого батька. На день смерті заявник опікувався станом здоров`я батька, його лікуванням та постійним доглядом, з цією метою забрав батька на постійне місце проживання до свого будинку, займався похованням після смерті батька, що узгоджується з показаннями допитаних судом свідків, З урахуванням вказаного суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , зі спадкодавцем, батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , оскільки встановлення цього факту необхідне йому для вирішення спадкових прав. Суд також звертає увагу на те, що воля спадкодавця на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь заявника, оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду: від 17 березня 2021 року у справі\~\~№ 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21). 5. Висновки суду. Оскільки судом встановлено, що заявник проживав разом з батьком на час смерті останнього, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved