Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до Вільнянської міської ради, [PERSON] , 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Кравченко О.М. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. \~ \~ \~ \~ Свої\~вимоги позивач\~за первісним\~позовом обґрунтовує\~тим,\~що [INFO] у м. Запоріжжі народилась [PERSON] і у свідоцтві про її народження, виконаному російської мовою, її батьками записані [PERSON] і [PERSON] . 22.04.1978 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Новогупалівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 5. Під час укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка, внаслідок чого прізвище дружини змінено на - [PERSON] . [INFO] у м. Запоріжжі народилася [PERSON] і у свідоцтві про її народження, виконаному російської мовою, її батьками записані [PERSON] і [PERSON] . 06.10.1995 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя 06.10.1995 року, актовий запис № 1560. Під час укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка, внаслідок чого прізвище дружини змінено на - [PERSON] . 27.01.2006 зазначений шлюб розірвано Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № ЗО. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище - [PERSON] . 27.04.1912 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 82. Під час укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка, внаслідок чого прізвище дружини змінено на - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] (при\~народженні та\~ [PERSON] (при народженні) є єдинокровними сестрами, тобто такими, які народжені різними жінками від одного чоловіка (батька). При цьому зазначено, що позивачу не відомо у який момент та з яких підстав у прізвищі її батька змінилась одна літера, зокрема остання літера прізвища «т» змінена на літеру «д». Під час укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка, внаслідок чого прізвище дружини змінено на - [PERSON] . У зазначеному шлюбі у родині сестри народжені діти - [PERSON] (1981 р.н.) та [PERSON] (1984 р.н.), які померли [INFO] . [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на набуту за її життя квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Кравченко О.М., реєстровий № 839. Як зазначено вище, спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні. Єдиним спадкоємцем другої черги є її єдинокровна сестра - [PERSON] - позивач у справі. 04.07.2023\~позивач у\~справі звернулася\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] \~до приватного\~нотаріуса Запорізького\~районного нотаріального\~округу Кравченко\~О.М.,\~однак постановою\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~позивачу було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~у зв`язку\~з із\~пропуском 6-\~місячного строку\~від дня\~відкриття спадщини, а також у зв`язку із не підтвердженням факту родинних відносин, зокрема через різні літери прізвища батька. Крім того, за зустрічним позовом, який уточнено, до суду звернулась [PERSON] (позивач за зустрічним позовом) до [PERSON] (позивач за первісним позовом), Вільнянської територіальної громади в особі Вільнянської міської ради, 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Кравченко О.М. про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Свої вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . \~ \~ \~ \~18.11.2022 [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини законом після померлої племінниці до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М.), яка зареєстрована за № 998 та відкрито спадкову справу 141/2022. У склад спадщини входить квартира за адресою: [ADDRESS] . 20.06.2023 [PERSON] отримала у нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 187/02-14/141-2022, у якій нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на вищевказане спадкове майно. Підставою для відмови стала відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкодавця та спадкоємця. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернутись до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно оглянутої судом довідки від 06.10.2023, виданої Запорізьким національним університетом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є графічним варіантом одного прізвища, а [PERSON] (рос.) і [PERSON] (рос.) варіантами одного імені по батькові. Різне написання цих власних імен зумовлене людським чинником. Відповідно до відповіді Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі наявні актові записи відносно [PERSON] 23.09.1931, де актовий запис про народження визначає прізвище « [PERSON] » (запис №3984), актовий запис про смерть визначає прізвище « [PERSON] » (запис №4299) (а.с.194, Т.1) Враховуючи подані письмові докази суд прийшов до висновку про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є неповнорідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Право власності на квартиру [ADDRESS] визнано за [PERSON] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2021). Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. За визначенням ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом. Суд приходить до висновку, що належним відповідачем за зустрічним позовом є Вільнянська територіальна громада в особі Вільнянської міської ради, оскільки [PERSON] постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва у зв`язку з із пропуском 6- місячного строку від дня відкриття спадщини, а отже в силу ч.1 ст.1272 ЦК України [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач, за первісним позовом, в обґрунтування поважної причин пропуску строку для прийняття спадщини посилається на наступні аспекти: введення воєнного стану, суперечність застосування актів цивільного законодавства, ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164, необхідністю отримання свідоцтва про смерть та невеликим строком пропуску строку для прийняття спадщини. Суд зауважує, що порушені в первісному позові обставини не доведені належними та допустимим доказами. Позивачем, за первісним позовом жодним, чином не визначено, яким чином введення воєнного стану причинило неможливість подання заяви про прийняття спадщини. Сама обставина невеликого строку пропуску строку для прийняття спадщини не може сама по собі бути поважною причиною, а може враховуватись виключно поряд з іншими обставинами. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (Постанова Верховного Суду від 7 грудня 2023 року у справі№ 548/2415/21). Питання застосування актів цивільного законодавства були врегульовані з достатньою визначеністю 31.01.2023 (час відкриття спадщини 11.11.2022). Так, 31 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), якою надано оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Верховного Суд, у вищезазначеній постанові зазначає, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4ЦК України). Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Крім того, позивачем за первісним позовом жодним чином не обґрунтовано, яким чином відсутність свідоцтва про смерть перешкодило подати заяву про прийняття спадщини в межах строку визначеного Законом. Також відсутні посилання на об`єктивні та непереборні обставини, які могли б утруднити або унеможливити отримання позивачем свідоцтва про смерть. Первісним позов не містить посилання на обставину того коли позивач дізналася про відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки сторони відповідача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] показали, що їм невідомо про наявність комунікації [PERSON] з [PERSON] , на похованні [PERSON] [PERSON] не була присутня. Отже, суд приходить до висновку про недоведеність поважності причин, які стали наслідком пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим первісний позов в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягає. Оскільки позивачем (за зустрічним позовом) реалізовано право на отримання спадщини у порядкуст.1268 ЦК України, за встановлених вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне первісний позов [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин задовольнити частково та зустрічний позов [PERSON] про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial