Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №15.01.2022-100002807 від 15.01.2022 року розмірі 14720 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що Між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] 15.01.2022 укладено Кредитний договір (оферти) №15.01.2022-100002807. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 9000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 15.01.2022, строком на 42 дні. Відповідно до Договору від 15.01.2022 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 9000 грн. [PERSON] 15.01.2022 отримано кредитні кошти у розмірі 9000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 14720 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7360 грн., по процентам в розмірі 7360 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою від 21.11.2024 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зазначений відповідачці строк в ухвалі від 21.11.2024 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, остання не надала суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явилась повторно, повідомлялась про дату, час та місце проведення такого. Зі згоди представника позивача, який у позовній заяві вказав, що у разі неявки у судове засідання відповідачки, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що 15.01.2022 [PERSON] уклала з ТзОВ «Споживчий центр» кредитний договір №15.01.2022-100002807, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 9000 грн. строком на 42 дні зі сплатою фіксованої процентної ставки, що складає 3 проценти за 1 день користування кредитом. [PERSON] 15.01.2022 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 9000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором №15.01.2022-100002807 від 15.01.2022, що підтверджується квитанцією LiQPAY від 15.01.2022. На підтвердження позовних вимог представником позивача подано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №15.01.2022-100002807 від 15.01.2022, відповідно до якої заборгованість відповідача за вказаним договором становить 14720 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7360 грн., по процентам в розмірі 7360 грн. Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. При цьому, відповідачем не подано до суду жодних заперечень щодо задоволення позовних вимог, а також доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №15.01.2022-100002807 від 15.01.2022 в розмірі 14720 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7360 грн., по процентам в розмірі 7360 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved