Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,77 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Глинської сільської ради, на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 162436, виданого 23 травня 1997 року Глинською сільською радою на підставі рішення № 7 Глинської сільської ради від 19 липня 1994 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 55. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки звернулася в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті. Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли таку внаслідок спільного проживання разом із спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,77 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. А тому враховуючи наведені вище обставини, вважає, що її право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 07 лютого 2025 року о 10 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак з Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Глинськ, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22 березня 2001 року. Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 20 листопада 1982 року, стверджується, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач [PERSON] змінила на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу із [PERSON] 20 листопада 1982 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20 листопада 1982 року було зроблено запис за № 131. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто суд констатує, що дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . З свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , яке видане Новоскварявською сільською радою Львівської області 29 квітня 1964 року, вбачається, що її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Із витягу з книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Глиснької сільської ради Жовківського району Львівської області № 649, яка видана старостою Глинського старостинського округу № 2 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 01 жовтня 2024 року, вбачається, що на ім`я [PERSON] на підставі рішення Глинської сільської ради № 7 від 19 липня 1994 року було видано 23 травня 1997 року сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) № 162436 на земельну частку (пай), площею 1,77 га умовних кадастрових гектарів, що розташована на території села Глинськ. З довідки № 741, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 30 жовтня 2024 року, вбачається, що відповідно до книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) Глиснької сільської ради Жовківського району Львівської області на ім`я [PERSON] дійсно був зареєстрований сертифікат № 162436 від 23 травня 1997 року. [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 06 серпня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис за № 14, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Глинською сільською радою Жовківського району Львівської області 06 серпня 2007 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці, [PERSON] , тобто позивачу. Даний заповіт 22 липня 1994 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Глинської сільської ради Біль Марією Ярославівною та зареєстровано в реєстрі за № 07. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. З довідки № 789, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 13 листопада 2024 року, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала і була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області. Викладеним у довідці № 790, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 13 листопада 2024 року, стверджується, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у житловому будинку [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району, Львівської області ніхто не був зареєстрований і не проживав. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Суд враховує, що [PERSON] в шестимісячний строк після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Протягом цього строку вона не відмовлялася від прийняття спадщини. Тобто суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини. Внаслідок звернення позивача як спадкоємця за заповітом у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] № 11/2008. Держаним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 25 квітня 2008 року в нотаріальному порядку [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме серії [NUMBER] , яке зареєстровано в реєстрі за № 1383. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] і складається з однієї кімнати житловою площею 26,6 кв. метри, кухні, коридору, кладової, веранди, загальною площею 64,7 кв. метри, при будинку є господарська будівля з літнею кухнею, погріб, вбиральня, споруди, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Воле-Висоцької сільської ради 15 лютого 1989 року, зареєстрованого в Червоноградському бюро техінвентаризації 15 лютого 1989 року за № 212. [PERSON] є власником зазначеного вище майна, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССР № 737220, номер витягу 24180006, який видано 19 жовтня 2009 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації. Факт видачі позивачу даного свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджує факт прийняття нею спадщини після смерті матері, [PERSON] . Однак Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 1348/01-16 від 31 жовтня 2024 року відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну частку (пай), площею 1,77 га, що розташований на території Глинської сільської ради Львівського району Львівської області через неподання в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай із відповідною реєстрацією та роз`яснила, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення прав на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Суд враховує, що позивач у позовній заяві зазначила, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , у неї відсутній. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Ще за життя [PERSON] необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки звернулася в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця із заявою прийняття спадщини,не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті. Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли таку внаслідок спільного проживання разом із спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,77 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved