Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін На розгляд Радехівського районного суду Львівської області поступила позовна заява [PERSON] до Лопатинської селищної ради Шептицького району Львівської області,в якій позивач просить суд визначити для нього додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що [INFO] , проживаючи в Ірландії, померла його мама [PERSON] . За життя остання склала заповідальне розпорядження, відповідно до якого земельну ділянку в розмірі 3,2996 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, заповіла позивачу [PERSON] . У встановлені законом строки, тобто до закінчення шестимісячного строку після смерті спадкодавця, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , якому було роз`яснено необхідність надання документів, що посвідчують смерть особи. Однак скерувати свідоцтва у найкоротші терміни не виявилося можливим, відповідність копії запису в реєстрі була посвідчена печаткою Генерального реєстраційного офісу 30 вересня 2024 року. Після отримання документа та забезпечення його перекладу, 13.11.2024 позивач знову звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропущення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Зважаючи на вимоги частин 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяви, клопотання учасників справи 13.01.2025 представником відповідача Лопатинської селищної\~ради Шептицького\~району Львівської\~області \~Микитин О.В. на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги вважають такими, що підлягають задоволенню(а.с.23-25). 06.02.2025 позивачем на розгляд суду подано заяву, в якій останній просить суд розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі(а.с.29). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 21.08.1981(а.с.9). Відповідно до копії довідки, виданої старостою Куликівського старостинського округу Лопатинської селищної ради Львівської області №391 від 12.11.2024, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з померлою ніхто не був зареєстрований (а.с.11). Згідно із копією реєстрації народжень і смертей (Північна Ірландія) №СР00688453 від 30.09.2024 (переклад з англійської мови на українську мову), [PERSON] померла [INFO] у Портадаун, графство [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №23 від 12.03.2018, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого, земельну ділянку в розмірі 3,2996 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить останній на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії 1-ЛВ №071685 виданого 02.04.2001, яка розташована на території Куликівської сільської ради, заповіла [PERSON] (а.с.10). Згідно копії Витягу про реєстрації у Спадковому реєстрі №79129910 від 13.11.2024, встановлено, що приватним нотаріусом заведена спадкова справа №202/2024 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.15). Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 071685, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 14567 від 02.04.2001, встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2996 га, що розташована на території Куликівської сільської ради (а.с.14). Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Львівської області Юрченко Олени Василівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії №174/02-14 від 13.11.2024 вбачається, що остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропущеним строком прийняття спадщини, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі (а.с.16). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відмовою нотаріуса з цієї причини у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до положень статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] .\~За життя\~ [PERSON] зробила особисте розпорядження, заповівши своєму сину [PERSON] земельну ділянку в розмірі 3, 2996 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №071685 виданого 02.04.2001, яка розташована на території Куликівської сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно та [PERSON] у визначений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зауважує, що за загальним правилом, право на спадщину виникає в день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою та для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Верховний Суд у своїй усталеній практиці сформулював ряд правих висновків, згідно з якими поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців з наявністю заповіту, який є єдиною підставою спадкування; тощо. При цьому судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача зі строком і порядком прийняття спадщини; необізнаність особи з наявністю спадкового майна та відкриття спадщини; похилий вік; непрацездатність; невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови тощо (постанови від 17 лютого 2022 року в справі №953/15603/20, від 20 січня 2021 року в справі №752/11156/180ц, від 11 листопада 2020 року в справі №750/262/20 та інші). Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. На переконання\~суду наведені\~позивачем причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~заслуговують на\~увагу,\~оскільки,\~на переконання\~суду,\~є поважними. Так,\~позивач у встановлені законом строки, тобто до закінчення шестимічного строку після смерті спадкодавця, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та йому було роз`яснено необхідність надання документів, що посвідчують смерть особи. Однак скерувати свідоцтво у найкоротші терміни не виявилося можливим, оскільки виникла необхідність у завіренні копії запису в реєстрі та належному перекладі документа, що потребувало часу. Відповідність копії запису в реєстрі була посвідчена печаткою Генерального реєстраційного офісу лише 30 вересня 2024 року. Після отримання документа та забезпечення його перекладу, 13.11.2024 позивач знову звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропущення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved