Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд поділити спільне майно подружжя - по 1/2 кожному та припинити право спільної сумісної власності на це майно; виділити [PERSON] як частку у спільному майні автомобіль марки ВАЗ 111930, 2007 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , ЛАДА 212140, 2014 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , причіп ЛЕВ 1425, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; виділити їй, [PERSON] , як частку у спільному майні автомобіль марки ГАЗ А31R32-50 фургон, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та визнати за нею право власності на зазначений транспортний засіб; стягнути з неї на користь [PERSON] половину вартості різниці у виділеному майні в сумі 46786 гривень. Відповідно до поданої до суду заяви позивач просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 69). Відповідач у наданий судом строк та станом на 11 лютого 2025 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, , будь-яких клопотань чи заяв не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що від порзивача надійша заява про розгляд справи без її участі , відповідач в судове засідання не з?явився, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року (а.с.10), 11 квітня 2024 року шлюб між ними розірвано (а.с. 11). Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: автомобіль марки ВАЗ 111930, 2007 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 12.07.2008 року власник [PERSON] (а.с.16-17) ЛАДА 212140, 2014 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 30.08.2014 року власник [PERSON] (а.с.13) причіп ЛЕВ 1425, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований 03.12.2015 року власник [PERSON] (а.с.14-15); ГАЗ А31R32-50 фургон, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 25.11.2017 року власник [PERSON] (а.с.12). Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, складеного 01.10.2024, ринкова вартість транспортного засобу Причіп ЛЕВ 1425 номер [NUMBER] складає 21669 грн. 00 коп. (а.с.19-23). Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, складеного 01.10.2024, ринкова вартість транспортного засобу ЛАДА 212140 номер [NUMBER] складає 148952 грн. 52 коп. (а.с.30-39). Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, складеного 01.10.2024, ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 111930 номер [NUMBER] складає 93724 грн. 47 коп. (а.с.40-49). Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, складеного 18.09.2024, ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ А31R32-50 фургон номер [NUMBER] складає 357918 грн. (а.с.50-58). За час шлюбу сторонами придбано майно, а саме транспортні засоби Причіп ЛЕВ 1425 номер [NUMBER] , ЛАДА 212140 номер [NUMBER] , ВАЗ 111930 номер [NUMBER] ГАЗ А31R32-50 фургон номер [NUMBER] . Дане майно є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними і становлять по 1/2 за кожним. Докази того, що інше встановлено домовленістю між ними або законом відсутні. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Той факт, що вищевказане майно було придбано сторонами в період шлюбу і є об`єктом спільної сумісної власності, підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.10) , копією рішення суду від 11 квітня 2024 року про розірвання шлюбу (а.с.11) , копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 12-18) Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із ч.1 ст. 68 СК України\~ розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України. Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтями 368, 372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.2 ст.367 ЦК України ) і на його основі виникає право власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто, кожна зі сторін\~ стає одноособовим власником певного майна. Відповідно до п.п. 22-24 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями\~ 69-72\~ СК та ст.372\~ ЦК.\~ Вартість майна,\~ що підлягає поділу,\~ визначається за погодженням між подружжям,\~ а при недосягненні згоди - виходячи\~ з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2,3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. За змістом ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Вартість всього спільного сумісного майна становить 622264 грн. , частка позивача у майні, яке вона просить виділити\~ становить 357918 грн. Частка відповідача, яку позивач просить виділити відповідачу становить 264346 грн. Розмір 1/2 частини майна у грошовому виразі становить 311132 грн. Різниця у ринковій вартості об`єктів рухомого майна становить 46786 грн. та\~ підлягає стягненню з позивача\~ на користь відповідача. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд вважає , що порушене право позивача підлягає захисту шляхом: визнання рухомого майна транспортних засобів причіп ЛЕВ 1425 номер [NUMBER] , ЛАДА 212140 номер [NUMBER] , ВАЗ 111930 номер [NUMBER] , ГАЗ А31R32-50 фургон номер [NUMBER] спільною сумісною власністю позивача та відповідача в рівних частках по 1/2 частині за кожним; виділення [PERSON] , як частки у спільному майні транспортного засобу марки ГАЗ А31R32-50 фургон, 2016 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та визнати за нею право власності на зазначене майно; виділення [PERSON] як частки у спільному майні транспортирних засобів марки ВАЗ 111930, 2007 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , ЛАДА 212140, 2014 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , причіп ЛЕВ 1425, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; стягнення з позивача на користь відповідача матеріальної компенсації різниці вартості у частці виділеного майна в розмірі 46786 грн. та шляхом припинення права спільної сумісної власності сторін на зазначене майно. Відповідно до ч. 1 ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам, зокрема відповідачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним заперечення. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 355-358, 364, 367, 368, 370 ЦК України,

Outcome: approved