Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом який обгрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку пл.0.3392 га для обслуговування даного житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.02.2006 року, Серія [NUMBER] та Державним Актом на право приватної власності на землю від 13.10.1997 року, Серія ИІ-ЛВ №019330. За життя, спадкодавець [PERSON] склала Заповіт від 15.12.2005 року, який посвідчений сільським головою Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області Пилюх Надією Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за №112. За змістом даного Заповіту, спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження згідно якого: все її майно, яке буде належати їй на день її смерті і на яке вона за законом матиме право, вона заповідає своїй дочці гр. [PERSON] . Якщо спадкоємець гр. [PERSON] , зазначена в цьому заповіті помре до відкриття спадщини, не прийме її, відмовиться від її прийняття чи буде усунена від права на спадщину, все майно, яке буде належати спадкодавцю на день її смерті і на яке вона за Законом матиме право, заповідала гр. [PERSON] . Спадкоємцем до вищевказаного майна померлої фактично стала вона, оскільки її рідна мама [PERSON] , а донька померлої, в нотаріуса відмовилася від прийняття спадщини в її користь. За таких обставин, вона як спадкоємець по Заповіту, 05.11.2024 року звернулася в Четверту Львівську Державну нотаріальну контору з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом по смерті її бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі даної заяви, державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна зареєструвала Спадкову справу за №486/2024, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.11.2024 року, номер у спадковому реєстрі 73236395. Однак, зареєструвавши вищезазначену спадкову справу, нотаріус видала [PERSON] Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить її бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. Для вирішення даного питання, а саме отримання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини за Заповітом, нотаріус запропонувала звернутися до суду. Зазначає, що про існування зазначеного Заповіту їй не було відомо. Питання, щодо прийняття спадщини по смерті спадкодавця [PERSON] , не ставила, оскільки вважала, що її мати [PERSON] , та її дядько фактично вступили в права спадкоємців, оскільки спадкодавець проживала без реєстрації за місцем реєстрації та проживання своєї доньки [PERSON] , яка фактично доглядала та опікувалася нею. Крім цього, піднімати питання, щодо спадкового майна було не на часі, оскільки її мама [PERSON] тривалий час важко переносила смерть своєї матері. Представник Позивачки в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, просила такі завдоволити. Представник Відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю, просила позовні вимоги позивачки задоволити. Представник третьої\~особи,яка\~не заявляє\~самостійних вимог\~на предмет\~спору в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності та надала копію спадкової справи. Заперечень проти позовних вимог немає. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника третьої особи, яка не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подану копію спадкової справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, а також з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved