Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 15 вересня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1588. Позивач зазначає, що протягом тривалого часу подружні стосунки розладилися, з відповідачем мають різні погляди на життя та цінності. Спільного господарства та побуту не ведуть. Позивач вказує, що четвертий проживають окремо, оскільки кожен має власні погляди на сімейне життя та обов`язки, а шлюб має виключно формальний характер. Майнового спору між ними не виникає. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», тому вважається повідомленим належним чином згідно п.8 ч.4 ст. 128 ЦПК України (а.с.20-21, 31-32). Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій прохала розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 24). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 15 вересня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що сторони 15 вересня 2007 року уклали шлюб, актовий запис № 1588 (а.с.2). Встановлено, що сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що слідує із ссвідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 липня 2008 року (а.с.11). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed