Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про поділ майна подружжя. Позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,194 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадиба) із кадастровим номер`ом 6122686700:02:002:0137, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; дохід від купівлі - продажу електричної енергії від встановлених сонячних електростанцій номінальною потужністю 33,44 кВт за адресою: [ADDRESS] ; визнати за\~позивачкою право власності на нерухоме майно, набуте у шлюбі: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,194 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із кадастровим номером 6122686700:02:002:0137, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину сонячних [ADDRESS] ; 1/2 частину причіпа легкового - В, марки ТАРЗ 1П, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Визнати за відповідачем право власності на нерухоме майно, набуте у шлюбі: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,194 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із кадастровим номером 6122686700:02:002:0137, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину сонячних [ADDRESS] ; 1/2 частину причіпа легкового - В, марки ТАРЗ 1П, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; стягнути з відповідача в користь позивача 1/2 частину доходу від продажу електричної енергії від встановлених сонячних електростанцій потужністю 33,44 кВт. в сумі 316 859,24 (633 718,47:2) грн.; стягнути з відповідача в користь позивача вартість судових витрат понесених за результатами розгляду в сумі 63 773,12 грн., що включає: 6911,60 грн. - справленого судового збору; 5700,00 грн. - переклад документів із чеської мови; 2670,00 грн. - виготовлення технічного паспорта на житловий будинок; 5491,52 грн. - вартість судової будівельно - технічної експертизи; 43 000,00 грн. - вартість правничої допомоги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх тим, що зазначене майно було придбано у шлюбі, будинок було реконструйовано за спільні кошти подружжя, таким чином майно є спільною сумісною власністю сторін і їх частки є рівними. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує, що причіп легковий - дійсно придбаний у шлюбі і є спільною власністю подружжя. Однак відповідач не визнає решти позовних вимог, підтримав заперечення, викладені у відзиві на позов. У справі наявний відзив на позов (т.2, а.с.10-14), згідно якого відповідач не заперечує, що причіп легковий - В, марки ТАРЗ 1П, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] дійсно придбаний у шлюбі і є спільною власністю подружжя. Щодо решти позовних вимог зазначає, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був подарований йому його матір`ю у 2006 році, є його батьківським будинком, а тому є його особистою власністю відповідно до ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України. Реконструкцію будинку він здійснював за свої кошти та за кошти членів його родини, участь у будівництві брав він особисто та його родина. Відповідачка жодної матеріальної участі в реконструкції будинку не брала. Щодо позовних вимог про визнання права власності на частину сонячних електростанцій, відповідач не заперечує, що вони дійсно придбані у шлюбі, однак частину коштів на їх придбання йому надала сестра. Дослідивши та оцінивши докази у справі суд встановив: згідно ч.1 ст.60, ч.1 ст.61, ст.63, ч.1 ст.68, ч.1, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1992 року. Рішенням Зборівського районного суду від 15 липня 2021 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] , який в даний час є повнолітнім. 30 січня 2006 року мати відповідача [PERSON] подарувала відповідачу житловий будинок загальною площею 33,2 м. кв із житловою площею 13,7 м. кв., з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.103-104), де подружжя проживало до розірвання шлюбу. Для обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд позивач приватизував та отримав у власність 21 серпня 2007 земельну ділянку за вищевказаною адресою, площею 0,194 га, кадастровий номер 6122686700:02:002:0137, згідно державного акта про право власності на земельну ділянку ЯД №197526 (т.1, а.с.196). До 2021 року було проведено капітальний ремон та реконструкцію вказаного вище житлового будинку, в результаті чого збільшилася загальна та житлова площа будинку, його вартість будинку, відбулися невід`ємні поліпшення майна вцілому, що стверджується інвентарною справою Зборівського РБТІ. Так визначена нова загальна площа житлового будинку - 127,0 кв. м, житлова площа 14,4 кв.м. Капітальний ремон та реконструкція проведені повністю про що свідчить Декларація про готовність об`єкта (реєстраційний номер: ТП161210614840) від 14 червня 2021 року. Факт того, що спірний житловий будинок повністю реконструйовано і його вартість суттєво збільшилась, стверджується також висновком проведеної у справі будівельно технічної, оціночно будівельної та оціночно земельної експертизи Тернопільського відділення КНІДСЕ від 25 березня 2022 року, №587/21-22 (т.2, а.с. 21-30). Згідно вказаного висновку будинок реконструйовано у 2010 році і його вартість з січня 2006 року по грудень 2021 року збільшилася на 488822,00 грн. Також, під час перебування сторін у шлюбі, на присадибній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , встановлено сонячні електростанції номінальною потужністю 33,44 кВт за ціною 508 025,00 гривень на підставі Договору № 090819 про надання послуг від 09 вересня 2019 року, укладеного між ТОВ «Екодім Проект» та [PERSON] , (т.1, а.с.14-15). Згідно договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 38 від 26 листопада 2019 року, укладеним 26.11.2019 між ТОВ «Тернопільелектопостач» (постачальник) та [PERSON] (споживач), постачальник купує у споживача електроенергію за «зеленим тарифом», вироблену соняними електростанціями споживача. Згідно розрахунку ТОВ «Тернопільелектопостач» за даним договором (т.2, а.с.162), споживачу (відповідачу) нараховано кошти, станом на 27.11.2024 року, з відрахуванням податків і зборів - 595448,86 грн., під час воєнного стану - 38269,61 грн, а всього 633718,47 грн.. Вказані кошти поступають на особистий рахунок [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк». Крім цього, 11 січня 2006 року, під час шлюбу, придбано причіп легковий - В, марки ТАРЗ 1П, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (т.1 а.с.119). Що стосується визнанням спільною сумісною власністю житлового будинку, суд виходить з наступного: як встановлено вище спірний будинок був подарований відповідачу у 2006 році. Відповідно до\~п.2\~ч.1\~ст.\~57\~Сімейного кодексу\~України, майно, набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Однак, в силу ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У статті 62 СК України передбачені умови, за яких втручання у право власності буде не лише законним, але і необхідним з точки зору убезпечення інтересів іншого, не власника, з подружжя та гарантуватиме дотримання балансу інтересів кожного з подружжя. Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Як встановлено висновком експерта, спірний житловий будинок повністю реконструйовано і його вартість суттєво збільшилась. Позивачем не надано доказів, що він здійснював реконструкцію будинку виключно за власні кошти і заробіток дружини при цьому не використовував. Документи про закупівлю будівельних матеріалів, замовлення робіт (послуг), свідчать лише про те, що відповідач був замовником товарів та послуг, однак не доводять, що він витрачав свої власні кошти, а не спільні кошти подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони під час шлюбу разом працювали в Чеській Республіці (Чехії). Зокрема, позивачка була працевлаштована, що вона доводить дозволами на працевлаштування за період 2002 2020 роки та документами про отримання заробітку (т.1, а.с.120-188). Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Таким чином судом встановлено, що спірний житловий будинок по [ADDRESS] з 2006 року було реконструйовано, його вартість і площа суттєво збільшилася і капітальний ремонт (реконструкція) проведено спільними грошовими коштами подружжя. Отже даний об`єкт слід визнати спільною сумісною власністю подружжя і це є виправданим втручанням у право собистої власності, оскільки це передбачено законом (ст.62 СК України) та не суперечить ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції прав людини та основоположних свобод. Так само спільною сумісною власністю подружжя є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будудинку. Так, відповідно до ч.1, ч.4 ст.120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівель або споруди. Таким чином, присадибну земельну площею 0,194 га, кадастровий номеро 6122686700:02:002:0137, за адресою: [ADDRESS] слід визнати спільною сумісною власністю позивача і відповідача. Згідно ст.61 Цівільного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статті 355, 368, 369 ЦК України, статі 60, 65 СК України визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, зокрема, грошовими коштами, а саме те, що чоловік та дружина розпоряджаються таким майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується при укладенні правочинів одним з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05 липня 2023 року по справі № 295/98/21 (провадження № 61-4943св23) З огляду\~на зазначені\~норми закону\~сонячні електростанції\~номінальною потужністю\~33,44\~кВт,\~що встановлені\~за адресою:\~по [ADDRESS] є\~спільною сумісною\~власністю подружжя\~і кошти\~отриманні внаслідок\~їх експлуатації\~за продану\~електричну енергію,\~згідно договору\~ купівлі-продажу\~електричної енергії\~за «зеленим»\~тарифом приватним\~домогосподарством №\~38\~від 26\~листопада 2019\~року,\~укладеним 26.11.2019\~між ТОВ\~«Тернопільелектопостач» (постачальник)\~та [PERSON] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як було зазначено вище, згідно розрахунку ТОВ «Тернопільелектопостач» за вазаним договором (т.2, а.с.162), відповідачу нараховано, станом на 27.11.2024 року, за продаж виробленої електроенергії кошти в сумі 633718,47 грн. таким чином позивачу належить 1/2 частина цих коштів, що становить 316859,24 грн, які підлягають стягненню з відповідача в її користь. Також спільною сумісною власністю подружжя є причіп легковий - В, марки ТАРЗ 1П, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який придбано під час шлюбу. Крім цього позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Судовий збір\~в сумі 6911,60 грн., сплачений позивачем при поданні позову та після збільшення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача в користь позивача на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України. Судові витрати в сумі 5491,52 грн. за проведення судової будівельно технічної, оціночно будівельної та оціночно земельної експертизи підтверджені документально (т.2, а.с.33) та підлягають стягненню з відповідача в користь позивача в силу ст.139 ЦПК України. Вимоги про стягнення витрат в сумі 2670,00 грн. за виготовлення технічного паспорта на житловий будинок не підлягають задоволенню, оскільки цей документ не оцінювався судом як доказ та не був необхідний для прийняття рішення у справі, був виготовлений позивачем за власною ініціативою. Вимоги про стягнення витрат в сумі 5700,00 грн. за переклад документів із чеської мови задоволенню не підлягають. Такі документи були долучені представником позивача до справи у якості доказу наявності у позивача заробітку під час перебування за межами України. Однак суд вважає, що обсяг документів на 68-ми аркушах є надмірним і не обґрунтованим у своїй необхідності для справи, вони не мали суттєвого значення для прийняття рішення, тому у відшкодуванні таких витрат слід відмовити. Також позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача 43 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Представник відповідача вважає заявлену суму витрат не обґрунтованою та надмірною. Позивач надала копію договору про надання правничої допомоги від 16 січня 2021 року, укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Жеребецькою І. О., квитанції до прибуткового касового ордеру про оплату послуг адвоката. Однак у вказаному договорі не визначено суми договору, розміру гонорару адвоката, обсягу правової допомоги. Відповідно до\~ч.3\~ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №910/14598/20, аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19. Суд звертає увагу на відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial