Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 жовтня 2016 року в Жовтневому районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, в якому [INFO] у них народилась донька [PERSON] 07 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Зазначає, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у справі №205/3285/18 винесено судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку з 15 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Криничанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 14 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження №56988516. 09 вересня 2023 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] , у шлюбі з якою у них [INFO] народився син [PERSON] . Вказує, що на день звернення до суду у позивача змінився сімейний стан і він має малолітнього сина, якому виповнився лише рік та на його утриманні знаходиться дружина, оскільки вона не працює і доглядає дитину. На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року у справі №205/3285/18, з [PERSON] на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивач не надає обґрунтування доказів знаходження на його утриманні дружини, а також те, що він та його дружина разом з їх дитиною мешкають разом, пов`язані спільним побутом, у них один бюджет, що складається з доходу позивача, і за його кошти купуються речі, їжа, сплачуються комунальні платежі, тощо. Зазначає, що до позову не надано доказів того, що саме позивач забезпечує дружину фінансово і вона фактично перебуває на його повному утриманні, а також саме його допомога є для неї єдиним постійним джерелом засобів існування та проживання. Позивачем не надано відомостей про відсутність існування джерел доходу дружини позивача та розмір свого доходу. В позові про зменшення розміру аліментів позивач посилається на зміну свого сімейного стану, але не надано доказів погіршення свого матеріального становища як платника аліментів, і наявність іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Посилається на те, що з жовтня 2024 року дохід позивача значно збільшився. Вказує також на те, що донька сторін мала затримку мовного розвитку, заняття з логопедом у дитячому садочку з 2020 року не дали результатів і за рекомендаціями лікаря відвідувала заняття з логопедом-дефектологом, дитячого психолога, приймала прописані ліки, а також відвідувала зайняття з логопедом з 12 грудня 2022 року по 10 березня 2023 року і заняття з підготовки до школи з 10 березня 2022 року по 31 серпня 2024 року, та наразі дитина продовжує відвідувати зайняття з логопедом через порушення мовлення два рази на тиждень, а витрати складають 2\~800 грн. у місяць. Відповідач несе витрати на необхідний дитині телефон і дитина відвідує додаткові платні заняття, які необхідні через нестабільне відвідування дитиною занять в гімназії та дистанційне навчання, у зв`язку з частим оголошенням повітряних тривог і її частими хворобами, а також витрачає кошти на лікування доньки, в тому числі лікування у дантиста та стоматологічній клініці. З боку позивача, крім стягнутих аліментів, будь-якої додаткової матеріальної, фінансової допомоги для утримання, лікування та розвитку дитини не надається, а відповідач не чинить перешкод у спілкуванні позивача з донькою, але позивач самоусунувся від виховання своєї дитини, ніколи не приділяв і не приділяє належної уваги вихованню доньки, не цікавився здоров`ям, навчальним процесом доньки, з дитиною ніяких контактів не підтримує та не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, абсолютно не цікавляться долею дитини. Додатково звертає увагу на наявність у відповідача проблем зі здоров`ям та потребою в лікуванні, що також тягне за собою грошові витрати, і тому за станом здоров`я, враховуючи потреби дитини та розмір доходу відповідача, вона не зможе забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому здоровий і працездатний позивач зможе сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу на утримання їх дитини. 20 січня 2025 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представника відповідача Сергєєва А.М. до суду надійшла заява в якій він просив розглянути справу без його участі та без участі відповідача, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №419 (а. с. 83). Судом встановлено, що на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №205/3285/18 від 18 травня 2018 року стягнуто щомісяця із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, який набрав законної вили [INFO] (а. с. 9). Матеріалами справи підтверджено, що 14 серпня 2018 року постановою державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Королюк Ю.І. відкрито виконавче провадження №56988516 з примусового виконання судового наказу №205/3285/18, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини (а. с. 10). З наявного\~в матеріалах\~справи звіту\~про здійснені\~відрахування та\~виплати ГУНП\~в Дніпропетровській\~області щодо\~ [PERSON] \~за виконавчим\~документом у\~виконавчому провадженні\~№56988516,\~за період\~з січня\~2024\~року по\~грудень 2024\~року була\~нарахована зарплата,\~інші доходи/утримана\~сума:\~з січня\~по березень\~2024\~року нараховано\~по 41\~383,99\~грн.\~і утримано\~по 8\~328,53\~грн.\~за кожен\~місяць;\~у квітні\~2024\~року нараховано\~40\~416,25\~грн.\~та утримано\~8\~133,77\~грн.;\~у травні\~2024\~року нараховано\~37\~717,28\~грн.\~і утримано\~7\~590,60\~грн.;\~у червні\~2024\~року нараховано\~41\~383,99\~грн.\~та утримано\~8\~328,53\~грн.; у липні\~2024\~року нараховано 41\~383,17 грн. і утримано 8 328,36 грн.; у серпні 2024 року нараховано 72\~767,40 грн. та утримано 6\~798,60 грн.; у вересні 2024 року нараховано 41\~384,02 грн. і утримано 8\~328,54 грн.; у жовтні 2024 року нараховано 84\~050,61 грн. та утримано 17\~090,19 грн.; у листопаді 2024 року нараховано 131\~383,84 грн. і утримано 26 816 грн.; у грудні 2024 року нараховано 162\~767,90 грн. та утримано 24\~765,17 грн. (а. с. 154). Також судом встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №324 від 09 вересня 2023 року, а прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінено на « [PERSON] » (а. с. 14). З матеріалів справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим Криничанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис №136 (а. с. 15). В матеріалах справи також наявна довідка Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації (смт. Кринички) №40 від 29 січня 2025 року про те, що [PERSON] у відповідності до ЗУ «Про ДСД сім`ям з дітьми» з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2026 року призначено допомогу при народженні дитини (а. с. 158). Разом з тим, в матеріалах справи також наявна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №406807102, яка сформована 05 грудня 2024 року, з якої судом встановлено, що [PERSON] у 2023 році набув право власності на: квартиру за адресою: [ADDRESS] ; квартиру за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а. с. 81-82). Також у матеріалах справи наявна довідка Центру розвитку «Діалог» від 25 листопада 2024 року про те, що [PERSON] , 2017 року народження, відвідувала заняття з логопедом з 12 грудня 2022 року по 10 березня 2023 року та заняття з підготовки до шкоди з 10 березня 2023 року по 31 серпня 2024 року (а. с. 85). Матеріали справи також містять: рахунки на оплату Стоматологічної клініки «Зубна Фея» ( [PERSON] ) з відміткою про їх оплату щодо надання медичних послуг [PERSON] : №00008986 від 30 липня 2024 року на суму 300 грн.; №00009098 від 02 серпня 2024 року на суму 1\~700 грн.; №00009601 від 16 серпня 2024 року на суму 2\~100 грн., довідки Амбулаторії №3 Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги №6 про хворобу ГРВІ [PERSON] у періоди з 23 вересня 2024 року по 27 вересня 2024 роки; 07 жовтня 2024 року по 11 жовтня 2024 року; 18 жовтня 2024 року по 25 жовтня 2024 року (а. с. 111-115). Крім того, в матеріалах справи наявні медичні документи: щодо проходження [PERSON] мультизрізової комп`ютерної томографії 15 січня 2020 року в Діагностичному центрі «МДЦ Експерт» з висновком: МСКТ-ознаки полісинуситу, невеликої кількості низькощільного вмісту в ячейках сосцевидного відростку зліва; викривлення носової перегородки вліво; Concha bullosa середньої носової раковини справа; висновок огляду [PERSON] лікарем-кардіологом Медичного центу «АлаАтлантіс» від 20 листопада 2023 року з діагнозом «вторинна АГ2 ст. Ризик низький. СН 0ст» та рекомендаціями щодо необхідних аналізів і лікування (а. с. 135-137). Як вбачається\~з наявної\~в матеріалах\~справи копії\~наказу по\~особовому складу ТОВ «Автотранссервіс»\~№201/1-К\~від 12\~квітня 2021\~року,\~бухгалтера [PERSON] переведено з 12 квітня 2021 року з оплати 0,5 ставки на 0,25 з неповним робочим днем (а. с. 142). З довідки №98 від 25 листопада 2024 року, наданої ТОВ «Автотранссервіс» судом встановлено, що нарахована [PERSON] заробітна плата за період з травня 2024 року по жовтень 2024 року загалом становила 13\~478,16 грн., з яких утримано 2\~628,24 грн., до виплати 10\~849,92 грн. (а. с. 143). Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 1 статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17, від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів сторона позивача посилалась на зміну сімейного стану позивача платника аліментів, появу малолітнього сина та перебування на його утриманні дружини, яка доглядає дитину і не має можливості працювати. Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом встановлено зміну сімейного стану позивача, а саме: укладення шлюбу позивача з [PERSON] , та народження [INFO] в нього сина - [PERSON] . При цьому Верховний Суд у своїй постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 зазначає, що зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження у нього ще одної дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі платник аліментів зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Із вказаними висновками також погоджується Верховний суд у постанові від 22 липня 2024 року у справі №688/4308/23, і зазначає, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Також судом встановлено, навпаки, покращення майнового становища позивача, а саме: збільшення розміру нарахованої йому заробітної плати та набуття у 2023 році права власності на нерухоме майно (дві квартири і один житловий будинок). Крім того, матеріали справи містять докази того, що стан здоров`я доньки від шлюбу сторін [PERSON] вимагає більшої уваги та витрат, ніж за звичайних обставин необхідні для здорової дитини такого віку, на підтвердження чого стороною відповідача було надано відповідні документи, а вказана обставина не була спростована позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними і допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, утримання дитини та дружини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. За змістом статті 141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed