Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява мотивована тим, 12 січня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2022396996. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору відповідач отримала кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, у якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг: кредитування, видача й обслуговування картки. На підставі пункту 2 договору визначено умови укладання заявианкети про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» від 12 січня 2019 року № 2022396996_CARD, що є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є тарифи банку, паспорт споживчого кредиту. На підставі заяви анкети банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. В заяві анкеті визначено умови обслуговування кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначений заявою анкетою, тарифами банку та договором. На дату укладення заяви анкети розмір процентної ставки становив 5% в місяць. Шляхом підписання заяви анкети клієнт підтвердила, що: банк їй надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; перед укладанням договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку/тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлена та згодна, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; отримала свій примірник заяви анкети, інформаційний листок та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна для користування банківськими послугами. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту до договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за заявою анкетою про надання банківських послуг від 12 січня 2019 року №2022396996_CARD виконав в повному обсязі, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості та виписками. Відповідач кредитні кошти отримала та деякий час здійснювала погашення кредитної заборгованості. У порушення умов кредитних договорів [PERSON] свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» і ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., зареєстровано в реєстрі за №\~265. Відповідно до умов цього договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, зазначеними у реєстрі боржників, зокрема за заявою анкетою про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» від 12 січня 2019 року №\~2022396996_CARD. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 56 230,60 грн (29 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 27 230,60 грн заборгованість за відсотками). 23 вересня 2024 року позивачем направлено відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості. На підставі викладеного ТОВ «Брайт Інвестмент» просило стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 56\~230,60 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 29 000,00 грн, заборгованість за відсотками 27\~230,60 грн, а також судові витрати у тому числі і на правничу допомогу. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду 25 грудня 2024 року з відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 грудня 2024\~\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~24\~\~грудня 2024 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також вказувала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Учасники процесу у судові засідання не з`явилися, тому розгляд справи відкладено з\~24 грудня 2024 року на 21 січня 2025 року. 20 січня 2025 року позивач подав заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~500 грн, а також докази направлення вказаної заяви відповідачу. Відповідач у судове засідання 21 січня 2025 року не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі не надала, тому розгляд справи відкладено з\~ 21 січня 2025 року на 11 лютого 2025 року. Крім того, судом направлено на адресу відповідача заяву позивача про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляла суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Суд вважає, що відповідач не з`явилася в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223\~ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 11 лютого 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 12 січня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2022396996. Відповідно до пункту 1.1 договору відповідач отримала кредит у сумі 4\~398,80\~грн. на придбання товару у продавця, на сплату додаткових послуг банку, а саме послуг «СМС+довідка» 350 грн, загальний розмір кредиту становить 4\~748, 80 грн, дата остаточного повернення кредиту 12 січня 2021 року. Згідно пункту 1.2 договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Якщо дата повернення кредиту та нарахованих процентів припадає на не банківський день, платежі здійснюються позичальником в банківський день наступний за таким не банківським днем (пункт 1.3 договору). Датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на оплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання банком комісійної винагороди за видачу кредиту (пункт 1.4 договору). У пункті 1.5 договору вказано, що підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) позичальника перед укладенням договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту; 4) з правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника та тарифами банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua у розділі «Кредитування» ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; примірник кредитування та тарифів банку отримав; 5) послуги банку пов`язані із видачею кредиту отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту відсутні. Розділом 2 кредитного договору передбачено, що [PERSON] попередньо ознайомившись з умовами надання банківських послуг, правилами тарифами, положеннями договорів та усіх додатків до них, підписала заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та паспорт споживчого кредиту від 12 січня 2019 року № 2022396996 які є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Відповідно до вказаної заяви-анкети відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із нарахуванням процентів, які нараховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком. На підставі заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від\~\~12\~\~січня 2019 року № 2022396996 банк відкрив відповідачу картковий рахунок №\~ [NUMBER] у валюті рахунку гривня. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідно до звіту-рахунку кредитні кошти відповідачем отримувались та деякий час здійснювались погашення кредитної заборгованості. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором від\~\~12\~\~січня 2019 року № 2022396996 станом на 24 березня 2023 року заборгованість за кредитним договором [PERSON] не погашена та складає 56 230,60 грн. Відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення коштів, не сплатила відсотки за користування кредитом в повному обсязі та у визначений строк. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ\~\~«Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк» і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу від 24 березня 2023\~\~\~року №24/03/23, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12 січня 2019 року № 2022396996 у розмірі 56\~230,60 грн, з яких 29 000 грн загальна сума боргу за тілу кредиту, 27 230,60 грн загальна сума боргу за відсотками. ТОВ «Брайт Інвестмент» 24 березня 2023 року направило відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором становить 56 230,60 грн, з яких 29 000 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 27 230,60 грн загальна сума боргу за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт\~1 частини другої\~статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга\~статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною першою\~статті 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір від 12 січня 2019 року № 2022396996, паспорт споживчого кредиту, орієнтовний графік платежів та розрахунок вартості кредиту, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладені сторонами вказаних правочинів у паперовому вигляді та підписані відповідачем і представником банку. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладений з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Укладаючи кредитний договір від 12 січня 2019 року № 2022396996, відповідач повинна була достовірно знати про умови та про наслідки невиконання нею умов цього договору, підписавши, вона погодилася з його умовами та взяла на себе зобов`язання, які передбачені указаним правочином. Встановлено, що відповідач отримала кредит на погоджених сторонами умовах, користувалася кредитними коштами, проте свої зобов`язання належним чином не виконала. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 24 березня 2023 року № 24/03/23, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним договором від 12 січня 2019 року № 2022396996 у розмірі 56\~230,60 грн, з яких 29 000 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 27 230,60 грн загальна сума боргу за відсотками. Як зазначено вище, кредитний договір від 12 січня 2019 року № 2022396996, паспорт споживчого кредиту, орієнтовний графік платежів та розрахунок вартості кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму (ліміт) кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача у повному обсязі не повернула, тому ТОВ «Брайт Інвестмент» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення вказаного кредитного договору та розміру заборгованості за кредитом. Отже, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останньою свого обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим презумпцію правомірності укладеного кредитного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за кредитним договором. З досліджених в судовому засіданні доказів та розрахунку заборгованості, який не спростовано належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала належним чином та має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 56 230,60 грн, з яких 29 000 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 27 230,60 грн загальна сума боргу за відсотками. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від23жовтня 2024 року у справі №753/25081/21). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті\~\~41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від\~01\~травня 2023 року № 01/05-23, додаток № 1 до договору про надання правничої\~\~допомоги від 01 травня 2023 року № 01/05-23, акт про надання правничої допомоги № 1501-25 до договору про надання правничої допомоги від 01 травня 2023 року № 01/05-23. В акті наданої правової допомоги зазначено вартість послуг яка становить 8\~500\~\~грн, з яких: 4\~500 грн ознайомлення з матеріалами справи за наданими пакетом документів клієнтом, аналіз названих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (3 год); 4\~000 грн складання позовної заяви, формування пакету документів з додатками. Представник позивача у судові засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved