Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 76226877 та кредитним договором № 4052308 в загальному розмірі 27867,73 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 23 вересня 2023 року відповідач уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики № 76226877. Відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» зобов`язалося передати відповідачу у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а відповідач зобов`язалася повернути ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позики відповідач підтвердила, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 3У «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики); а також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. Відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, в результаті чого, утворилась заборгованість у розмірі 22325,80 гривень, з яких: 6370,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 15955,80 гривень сума заборгованості за відсотками. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76226877. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання; після відступлення права грошової вимоги позивачу, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Також 13 жовтня 2023 року відповідач уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» кредитний договір № 4052308, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену нею в особистому кабінеті. Підписанням кредитного договору № 4052308 відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймає умови кредитного договору та підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, в результаті чого, утворилась заборгованість у розмірі 5541,93 гривень, з яких: 989,99 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 4551,94 гривень сума заборгованості за процентами. 27 червня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27062024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4052308 від 13 жовтня 2023 року в розмірі 5541,93 гривень. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості, ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 76226877 та кредитним договором № 4052308 в загальному розмірі 27867,73 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи неявку належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 23 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76226877, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень строком на 30 днів, зі сплатою зниженої процентної ставки у розмірі 0,5% та фіксованої базової процентної ставки у розмірі 2,5% за день та зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики, про що свідчать дані договору № 76226877 від 23 вересня 2023 року, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписаних відповідачем електронним підписом. Відповідно до п. 15 договору позики № 76226877 у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (ТМ «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 Договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3. Договору; в такому разі Проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Відповідно до п. 5.2 договору позики № 76226877 позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» повністю виконало свої зобов`язання за договором позики № 76226877 від 23 вересня 2023 року та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого станом на 30 вересня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 22325,80 гривень з яких: - заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6370,00 гривень; - сума заборгованості за відсотками в розмірі 15955,80 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором № 76226877 від 23 вересня 2023 року. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань; перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах Боржників. За даними витягу з Реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 76226877 в сумі 22325,80 гривень. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована. Також судом встановлено, що 13 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4052308 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 1000,00 гривень безготівково на платіжну картку [NUMBER] строком на 350 днів, та зобов`язалася повернути кредит шляхом сплати періодичних платежів кожні 25 днів, сплати проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,00% в день в межах всього строку кредиту. В якості доказів позивач надав суду Договір № 4052308 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, Паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем електронним підписом. ТОВ «Лінеура Україна» повністю виконало свої зобов`язання за договором № 4052308 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 жовтня 2023 року та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого станом на 27 червня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 5541,93 гривень з яких: сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 989,99 гривень; сума заборгованості за процентами за користування в розмірі 4551,94 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4052308 від 13 жовтня 2023 року. 27 червня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі Боржників. За даними витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062024 від 27 червня 2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4052308 в розмірі 5541,93 гривень. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 76226877 від 23 вересня 2023 року та за кредитним договором № 4052308 від 13 жовтня 2023 року в загальному розмірі 27867,73 гривень підлягають задоволенню, при цьому враховує, що відповідачем були порушені умови договору позики № 76226877 та кредитного договору № 4052308 щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, а на час розгляду справи суду не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами у добровільному порядку, при цьому, умови договорів позичальнику роз`яснені та зрозумілі, про що свідчить електронний підпис відповідача в договорі позики № 76226877 та договорі № 4052308 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених договором позики № 76226877 та договором № 4052308 про надання коштів на умовах споживчого кредиту не виконала, тому сума заборгованості в загальному розмірі 27867,73 гривень, з яких: за договором позики № 76226877: 6370,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 15955,80 гривень сума заборгованості за відсотками; за договором № 4052308 про надання коштів на умовах споживчого кредиту: 989,99 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 4551,94 гривня сума заборгованості за процентами, підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 84259 від 15 жовтня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved