Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3773862 від 27.06.2023 відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн, а також зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування цим кредитом в порядку та строки, визначені договором. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 26279,69 грн, що складається з наступного: 4995 грн заборгованість за тілом кредиту; 21284,69 грн заборгованість за відсотками. 21.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 21/02/2024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3773862 від 27.06.2023, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 26279,69 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 04.12.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розгляд справи провести в його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву якою позов визнав частково, щодо нарахованих відсотків заперечив, оскільки він є військовослужбовцем. Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3773862, відповідно до якого позикодавець ТОВ «Лінеура Україна» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту у випадку неможливості зарахування платежу на зазначену платіжну карту з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки) строком на 352 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на день. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3773862 від 27.06.2023 станом на 21.02.2024 відповідач має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 26279,69 грн, що складається з наступного: 4995 грн. заборгованість за тілом кредиту; 21284,69 грн. заборгованість за відсотками. 21.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 21/02/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 3773862 від 27.06.2023 у розмірі 26279,69 грн, що зокрема підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників до відповідного договору факторингу. З військового квитка серії [NUMBER] від 16.05.2016 року та довідки військової частини [NUMBER] від 05.12.2024 року вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі з 08.08.2024 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов кредитного договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст.14 п.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3773862 від 27.06.2023 року у загальному розмірі 26279,69 грн. Посилання відповідача на безпідставне нарахування процентів за користування кредитом, у зв`язку з тим, що військовослужбовцям відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", не нараховується плата за користування кредитними коштами є безпідставними, оскільки заборгованість за кредитним договором виникла станом на 21.02.2024 року, а відповідач перебуває на військовій службі лише з 08.08.2024 року, тому на час укладення кредитного договору та на час закінчення строку дії договору він не мав пільг, передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому позивачем підставно нараховано проценти на залишок заборгованості за кредитним договором відповідно до умов договору споживчого кредиту №3773862 від 27.06.2023 року. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн підтверджується платіжною інструкцією № 8063 від 26.11.2024 року. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved