Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

19.12.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2023 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 472167-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 10.08.2023 р. направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 472167-КС-001 про надання кредиту. 10.08.2023 р. відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 472167-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 10.08.2023 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 472167-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, позивач надає відповідачу кошти у розмірі 18000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. За умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,0 % за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 18000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Також зазначає, що 22.10.2023 р. між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору № 472167-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 7000,00 грн. Позивач вказує, що до теперішнього часу боржник свої зобов`язання за договором № 472167-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 28241,25 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором № 472167-КС-001 про надання кредиту, у неї станом на 26.11.2024 р. утворилась заборгованість в розмірі 81888,90 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 21626,38 грн., суми прострочених платежів по процентам 60262,52 грн. Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов вказаного кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. 26.12.2024 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та проханням сторони позивача, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 70-71). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 30.12.2024 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 72). 08.01.2025 р. відповідач отримала копію копія ухвали про відкриття провадження у справі, проте відзиву, в установлений судом строк, на позов не подала. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 10.08.2023 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 472167-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення вказаного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 322442-КС-001\~\~від 30.05.2021 р. в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства (а.с. 19-21,23-27, 28-32, 33-34, 414, 42). Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 18000,00 грн., строком на 24 тижня, стандартна процентна ставка в день 2,0 фіксована Термін дії договору до 25.01.2024 р. Також, судом встановлено, що 22.10.2023 р. між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 472167-КС-001 про надання кредиту від 10.08.2023 р., шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди № 1 ТОВ «Бізнес Позика» надає [PERSON] додатково кредит в сумі 7000,00 грн., а також сторони домовились внести зміни до договору, а саме: строк кредиту 24 тижні, загальний розмір кредиту 22511,79 грн., термін дії договору до 07.04.2024 р. (а.с. 35-36,37-39). Із копій візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС (а.с. 40,41). Відповідно до анкети клієнта від 27.11.2024 р., позивачем надано відповідачу кредит у сумі 18000,00 грн.(а.с. 42). Факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів: 10.08.2023 р. у сумі 18000,00 грн.; 22.10.2023 р. у сумі 7000,00 грн. підтверджується інформаційними довідками (а.с. 42,43). Із правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» за 2022 р. вбачається, що відповідно до п. 4.4.4. позичальник підтвердив, що вказаний ним поточний картковий рахунок [NUMBER] належить саме йому і треті особи не мають до нього доступу (а.с.49). Розрахунком заборгованості за кредитом у гривні та довідкою про стан заборгованості підтверджується, що станом на 26.11.2024 р. [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» у сумі 81888,90 грн., з яких: 21626,38 грн. заборгованість за кредитом; 60262,52 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.13-15,16). Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредити) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до\~ч.1\~та ч.2\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~530\~ЦК України\~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, а також і те, що відповідачем будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 81888,90 грн. Також на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved