Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Прокурор в інтересах позивача Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області (Херсонський рибоохоронний патруль) 28.12.2021 року звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь 10710 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням рибному господарству України та стягнути судовий збір. В обґрунтування позову вказано, що 26.12.2020 за порушення правил рибальства посадовими особами Управління Державного агентства рибного господарства у Херсонській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 026208/3134 відносно [PERSON] , який в м. Херсоні на р. Дніпро, набережна парку «Слави», здійснював вилов риби спінінгом з човна напроти парку «Слави» в місці, де відповідно до п.10 наказу Херсонського рибохоронного патруля №201-ОД від 26.10.2020 року встановлена заборона на вилов водних біоресурсів, на зимувальній ямі. Відповідачем було незаконно виловлено 21 одиницю судака звичайного, загальною вагою 6 кг., чим нанесено шкоду рибному господарству України на суму 10710,00 грн. Постановою суду від 12.03.2021 у справі № 766/663/21, [PERSON] , визнано винним у скоєнні зазначеного правопорушення і призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів, та судовий збір. Оскільки вчиненим правопорушенням було заподіяно шкоду рибному господарству України та питання про відшкодування збитків не було вирішене судом одночасно із вирішенням питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, статтею 40 КУпАП передбачена можливість його вирішення в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2021 року позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Херсонського апеляційного суду від 30.08.2023 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляд справи не заперечує. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляд справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №026208/3134 від 26.12.2020 року, [PERSON] 26.12.2020 року о 14-50 год. в м. Херсоні на р. Дніпро, набережна парку «Слави», здійснював вилов риби спінінгом з човна напроти парку «Слави» в місці, де встановлена заборона на вилов водних біоресурсів, на зимувальній ямі. Наказ Херсонського рибохоронного патруля №201-ОД від 26.10.2020 року п.10. Відповідачем було незаконно виловлено 21 одиницю судака звичайного, загальною вагою 6 кг.. Виявлений під час лову. Своїми діями гр. [PERSON] , грубо порушив п. 3.15, Правил любительського і спортивного рибальства ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», чим передбачена відповідальність за ч. 4ст. 85 КУпАП. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2021 року у справі №766/663/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Постанова набрала законної сили 23.03.2021 року. Відповідно до Довідки-розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, складеного головним державним інспектором відділу охорони водних Малишевим Є.О. шкоди становить 10710,00 грн. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно із ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Положеннями п. п. «а», «б» абз. 1ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Стаття 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» надає повноваження посадовим особам органів рибоохорони, зокрема, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»- шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення, такої діяльності. Відповідно до довідки-розрахунку шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування чи знищення об`єктів тваринного світу, за таксами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209, відповідач заподіяв збитки рибним запасам у розмірі 10710,00грн. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 КУпАП. Таким чином, судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення встановлено винуватість [PERSON] в тому, що він порушив правила рибальства. Розмір збитків, заподіяних рибному господарству або іншій особі внаслідок такого порушення постановою суду не встановлено, питання про їх стягнення під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення судом не вирішувалося. Враховуючи вищевикладене, доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної рибному господарству України в розмірі 10710,00 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved