Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У січні 2025 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Ванжа Н.В. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить суд:стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 лютого 2021 року, яка виникла станом на 01 листопада 2024 року та складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 290247,05 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 61966,58 грн., що разом становить 352213,63 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 4226, 56 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 24 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноруч на планшеті підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 02/24 тип - Visa Signature, згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 02/31 тип - Visa Signature. В порушення умов зазначеного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 01 листопада 2024 року має заборгованість в розмірі 352213,63 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк», а також судові витрати в розмірі 4226, 56 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 січня 2025 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 11 лютого 2025 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Судова повістка та копія ухвали про відкриття провадження надсилалася відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Згідно умов якої підписом ОТП [PERSON] приєдналася до розділу «Загальні положення», підрозділів «Крелитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank/ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с.45-55). З паспорта споживчого кредиту вбачається, що позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, встановленого кредитного ліміту, строк договору 12 місяців з пролонгацією; пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), процентна ставка поза межами пільгового періоду 42 відсотків річних (а.с.56-59). Судом також досліджена виписка АТ КБ «ПриватБанк» за договором №б/н за період з 01 січня 2022 року по 19 грудня 2024 року, з якої встановлено, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби (а.с. 25-44). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 24 лютого 2021 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] , та наданого позивачем, загальна заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 352213,63 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 290247,05 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 61966,58 грн.(а.с. 19-24). Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Звертаючись до суду, на підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості та виписку за кредитним договором. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Як видно з заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана позичальником, містяться відомості щодо погодженого між сторонами розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Надання банком відповідачу кредитних коштів шляхом встановлення для користування кредитного ліміту підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, з якого видно, що він активно користувався кредитним коштами, здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Судом перевірений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів у повному обсязі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 352213,63 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» в сумі фактично використаних коштів та нарахованих відсотків. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4226, 56 грн.

Outcome: approved