Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.12.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 23.06.2017 року\~між ФГ «Корсойл-Агро» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, за умовами якого остання передала в оренду належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,76 га, яка знаходиться на території Шепельської сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий № 0722887500:04:000:0380 (далі Договір). Договір укладений строком на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. За умовами за даного правочину орендодавцю повинно було сплачуватися не менше 1 тони зерна сільськогосподарської культури, але не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (120865,20 грн.), що становить 3625,96 грн. [INFO] [PERSON] померла, а він, як її спадкоємець, набув у власність вказану земельну ділянку. На виконання умов Договору за період 2019 2021 роки йому було виплачено 27243,05 грн. (8443,05 грн. у 2019 році, 6500 грн. у 2020 році, 12300 грн. у 2021 році), а за 2022 році орендна плата не виплачена взагалі. Разом з тим, положенням ПК України визначено, що сума платежу з орендної плати має бути в межах 12% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (14503,82 грн.) з урахуванням індексу інфляції (в 2019 році 224,91 грн., в 2020 році 229,27 грн., в 2021 році 250,58 грн., в 2022 році 271,08 грн). З огляду на наведене, йому не було досплачено орендної плати на загальну суму 31747,67 грн., з яких (з розрахунку: «12% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки» + «індекс інфляції за відповідний рік» - «виплачена орендна плата»): 6285,28 грн. за 2019 рік, 8233,09 грн. за 2020 рік, 2454,40 грн. за 2021 рік, 14774,90 грн. за 2022 рік. Враховуючи наведене, просить суд зобов`язати ФГ «Корсойл-Агро» виплатити в його користь 31747,67 грн. невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 2019 року по 2022 рік, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами (а.с. 52). \~ \~ \~ \~13.01.2025 року від відповідача ФГ «Корсойл-Агро» надійшов до суду відзив на вищевказану позовну заяву, в якому на обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що [PERSON] в період з 2019 року по 2021 рік було сплачено орендну плату в обсягах, яка перевищує норми, визначені умовами Договору. Так, у 2019 році позивач отримав у рахунок орендної плати 1339 кг. пшениці, 100 кг. кукурудзи та 50 кг. цукру, в 2020 році 6500 грн., а у 2021 році 800 кг. пшениці та 8400 грн. У свою чергу, з вересня 2022 року по липень 2024 року ФГ «Корсойл-Агро» не користувалося земельною ділянкою, у зв`язку із її самовільним зайняттям [PERSON] . Такі дії позивача призвели до заподіяння відповідачу збитків. Враховуючи наведене, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 30-33). \~ \~ \~ \~20.01.2025 року позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якому вказує, що ФГ «Корсойл-Агро» не було подано до суду оригіналу Договору та жодним чином не спростовано обґрунтованості його позивних вимог. Натомість, відповідачем фактично визнано усі обставини, якими він обґрунтовує свій позов. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 64-69). \~ \~ \~ \~Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, клопотання про продовження строку його подання від відповідача на адресу суду станом на дату ухвалення даного судового рішення не надходили. Враховуючи, що сторони реалізували своє процесуальне право щодо подання письмових документів по суті спору, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.06.2017 року між ФГ «Корсойл-Агро» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, за умовами якого остання передала в оренду належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,76 га, яка знаходиться на території Шепельської сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий № 0722887500:04:000:0380. Договір укладений строком на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Луцької районної державної адміністрації 31.07.2017 року, номер запису про інше речове право 21679543 (а.с. 23, 35). [INFO] [PERSON] померла, а її син позивач [PERSON] успадкував вищевказану земельну ділянку. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 09.11.2019 року державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Кірічек О.Ю. за № 112/70. Відносини щодо найму (оренди) ділянки регулюються спеціальним\~законом «Про оренду землі». За приписами ст. ст. 6, 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору. Тобто, між сторонами існують правовідносини, за якими [PERSON] є орендодавцем земельної ділянки, а ФГ «Корсойл-Агро» її орендарем. Суд оцінює критично доводи позивача щодо не подання відповідачем оригіналу вищевказаного правочину, оскільки жодної зі сторін не оспорюється та обставина, що його зміст відповідає копії, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України\~за договором найму (оренди) ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі»\~істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами 1-3 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»\~передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до п. 9 Договору, - розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються сторонами цим Договором на підставі ст. 21 ЗУ «Про оренду землі». Орендна плата вноситься Орендарем у натуральній або грошовій формі та становить за 1 рік користування землею не менше 1 тони зерна сільськогосподарських культур, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 5 Договору визначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 120865,20 грн. Як вбачається із наданих ФГ «Корсойл-Агро» відомостей виплати орендної плати за 2019 рік, [PERSON] було передано 1139 кг. (виправлено на 1339 кг.) пшениці, 100 кг. кукурудзи та 50 кг цукру. Загальна вага переданих сільськогосподарських культур склала понад 1 тону зерна. Факт отримання позивачем орендної плати в натуральній формі підтверджується його власними підписами у кожній із відомостей (а.с. 37-38). Як вбачається із наданих ФГ «Корсойл-Агро» відомостей виплати орендної плати за 2020 рік, [PERSON] було виплачено орендну плату в сумі 2400 грн. та компенсацію вартості кукурудзи в сумі 4100 грн. Загальна сума коштів переданих позивачу склала 6500 грн. Факт отримання позивачем орендної плати в грошовій формі підтверджується його власними підписами у кожній із відомостей (а.с. 39-40). Як вбачається із наданих ФГ «Корсойл-Агро» відомостей виплати орендної плати за 2021 рік, [PERSON] було виплачено компенсацію вартості кукурудзи в сумі 8400 грн., а також видано 600 кг. (виправлено на 800 кг.) пшениці. Факт отримання позивачем орендної плати в грошовій та натуральній формі підтверджується його власними підписами у кожній із відомостей (а.с. 39-40). Жодних доказів того, що у вищевказаних відомостях у графах, де зазначено прізвище та ім`я позивача міститься не його підпис, останнім надано не було, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою спростування даної обставини ним не заявлено, а тому у суду відсутні будь-які правові підстави вважати, що виплачена ФГ «Корсойл-Агро» на користь [PERSON] орендна плата відбулася в інший спосіб та іншими обсягами, аніж ті, що внесені у письмові відомості. За загальним правилом, сторони договору, при укладенні відповідного правочину, визначаючи у ньому конкретні положення та беручи на себе певні зобов`язання, повинні були чітко усвідомлювати наслідки виконання його положень та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Договором оренди землі від 23.06.2017 року передбачено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, які жодною зі сторін правочину не оспорювалися, в судовому порядку його положення не скасовувалися повністю чи частково. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № 0722887500:04:000:0380 становить 120865,20 грн. Позивачем у ході розгляду справи не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що він ініціював питання про уточнення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в період з 2019 року по 2021 рік, або ж про внесення будь-яких змін до умов Договору. Тобто, виходячи із п. 9 Договору, ФГ «Корсойл-Агро» зобов`язувалося щорічно виплачувати [PERSON] не менше 1 тони зерна сільськогосподарських культур, або ж не менше 3% від нормативної грошової оцінки землі, що, у даному конкретному випадку, становить 3625,96 грн. Із наведеного слідує, що позивач [PERSON] за Договором оренди землі від 23.06.2017 року в період з 2019 року по 2021 рік щорічно отримував орендну плату від ФГ «Корсойл-Агро» у грошовій та натуральній формі, яка повністю відповідала погодженому договором розміру, а саме: -у 2019 році (в натуральній формі) понад 1,1 тону пшениці, 0.1 тони кукурудзи та 0,05 тон цукру, що перевищує визначений Договором мінімальний розмір орендної плати (не менше 1 тони зерна сільськогосподарських культур); -у 2020 році (в грошовій формі) 6500 грн., що перевищує визначений Договором мінімальний розмір орендної плати (не менше 3625,96 грн.); -у 2021 році (в грошовій формі) - 8400 грн., що перевищує визначений Договором мінімальний розмір орендної плати (не менше 3625,96 грн.), а також додатково передано не менше 0,6 тон пшениці. Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними доводи позивача [PERSON] про те, що виплата орендної плати в період з 2019 року по 2021 рік здійснена ФГ «Корсойл-Агро» не у відповідності до положень Договору оренди землі від 23.06.2017 року. У своєму позові позивач також ставить питання про стягнення з відповідача на його користь орендної плати за Договором оренди землі від 23.06.2017 року за 2022 рік. Однак, вищевказані вимоги позивача суд вважає безпідставними з огляду на таке. Як встановлено судом та не заперечуються сторонами, [PERSON] у вересні 2022 році, вважаючи, що договір оренди земельної ділянки є неукладеним, самовільно розорав належну йому земельну ділянку, кадастровий № 0722887500:04:000:0380. З даного приводу між сторонами існує спір, який є предметом розгляду цивільної справи № 161/18136/22. Пунктом 29 Договору визначено, що позивач, як орендодавець, зобов`язався не вчиняти дій, які б перешкоджали відповідачу, як орендарю, користуватися земельною ділянкою. З огляду на наведене, суд вважає доведеним, що [PERSON] своїми діями порушив вимоги п. 29 Договору оренди землі від 23.06.2017 року, що унеможливило ФГ «Корсойл-Агро» завершити річний посівний цикл, визначити рівень врожайності або ж прибуток від реалізації сільськогосподарських культур, які вирощувалися чи повинні були вирощуватися на земельній ділянці, а відтак визначити розмір орендної плати, який повинен бути виплаченим позивачу до 31.12.2022 року (п. 11 Договору). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Суд вважає за необхідне наголосити, що правовідносини між сторонами, які є предметом даного спору, чітко врегульовані умовами Договору оренди землі від 23.06.2017 року, а тому усім аргументам сторін, які не виходять поза межі предмету доказування у справі, суд правової оцінки не надає. На переконання суду, ФГ «Корсойл-Агро» в період з 2019 року по 2022 рік в повному обсязі виконало свої зобов`язання щодо виплати [PERSON] орендної плати за Договором оренди землі від 23.06.2017 року, а тому будь-які правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 31747,67 грн. невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою відсутні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до ФГ «Корсойл-Агро» про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в позові, суд, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі покладає на позивача.

Outcome: dismissed