Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 09.03.2024-100002426 від 09.03.2024 у розмірі 22440,00 гривень. В позовній\~заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») вказує про те, що між ним та відповідачем [PERSON] 09 березня 2024 року було укладено кредитний договір № 09.03.2024-100002426. Відповідно до умов такого договору відповідачеві [PERSON] надано кредит в розмірі 12 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09 березня 2024 року. Кредит надавався позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надавався позичальникові на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено шляхом перерахування на банківський рахунок споживача. Кредит надавався на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Згідно з п. 4.3. кредитного договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до кредитного договору від 09 березня 2024 року та квитанції про перерахунок коштів, позивачем надано відповідачеві кредит в розмірі 12 000,00 гривень строком на 70 днів та [PERSON] 9 березня 2024 року отримані такі грошові кошти. Таким чином, позивачем ТОВ «Споживчий кредит» виконано свої зобов`язання за кредитним договором. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором від 9 березня 2024 року належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на день подачі позову утворилася заборгованість в розмірі 22440 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 000,00 гривень та по процентах в розмірі 8400,00 гривень, комісії у розмірі 1800 грн, а також неустойці у розмірі 240 грн. З вказаних підстав у позовній заяві позивач ТзОВ «Споживчий центр» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 09.03.2024-100002426 в розмірі 22 440, 00 гривень та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~ в\~судове засідання\~втретє не\~з`явився,\~хоча про\~час та\~місце судового\~розгляду справи\~був повідомлений\~у встановленому\~порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки\~в судові\~засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування\~\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 28 листопада 2024 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ТзОВ "Споживчий центр" до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦУ України, \~якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Судом встановлено,\~що анкета\~позичальника (а.\~с.\~11),\~паспорт споживчого\~кредиту (а.\~с.\~13-14),\~пропозиція про\~укладення кредитного\~договору (оферта)\~(а.\~с.\~14-17),\~заявка від\~09\~березня \~2024\~року (а.\~с.\~17-19), складають кредитний договір між сторонами, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Згідно з умовами договору № 09.03.2024-100002426 від 9 березня 2024 року [PERSON] надано кредит в розмірі 12 000, 00 гривень на строк 70 днів з дати його надання зі сплатою процентів в розмірі 0,93 % за один день. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1800 грн 00 коп. Неустойка за невиконання, неналежне виконання споживачем грошових зобов`язань з повернення кредиту 120 грн 00 коп. Дата повернення кредиту сторонами узгоджена 17 травня 2024 року. Спосіб надання кредиту шляхом перерахування коштів позичальнику на вказаний у договорі банківський рахунок (а. с. 13). Зі змісту досліджених паспорту споживчого кредиту від 09.03.2024 року (а. с. 13-14), пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (а. с. 14-17), заявки від 09 березня 2024 року (а. с. 17-19) встановлено, що між сторонами узгоджено всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору та погоджувались на такі умови. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Із квитанції № 2435496942 вбачається, що відповідачеві надано позивачем кредит в розмірі 12 000,00 гривень шляхом зарахування грошових коштів на банківську картку (а. с. 12). Позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту. Як вбачається, з наявних у справі письмових доказів, відповідач [PERSON] \~ взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, у встановлені кредитним договором строки, не виконував. Згідно довідки-розрахунку позивача (а. с. 8) заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 09.03.2024-100002426 від 09 березня 2024 року становить 22 440 гривень, з яких: 12 000, 00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 8 400,00 гривень заборгованість по процентах; 1 800,00 гривень комісія та 240,00 грн неустойка. Доказів погашення (повного чи часткового) такої заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем суду не надано. \~ \~ \~ \~ Як вбачається\~з наявних\~у справі\~письмових доказів\~відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 22 440, 00 гривень. Таким чином,\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 09.03.2024-100002426\~від 09\~березня \~2024\~року в\~розмірі 22\~440,\~00 гривень відповідачем не погашена та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за кредитним договором, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів, сплати процентів, комісії та неустойки, за користування кредитом і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача \~ [PERSON] \~на користь\~позивача ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №\~09.03.2024-100002426\~від 09\~березня 2024\~ року\~в розмірі\~22\~440,\~00\~гривень підлягають до задоволення. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 1046, 1049, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст. ст. 512, 526, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 247, 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

Outcome: approved