Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 46084 грн. 05 коп. боргу за кредитними договорами з підстав невиконання їх умов. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2020 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2036278073211. Також, 30.12.2020 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2036556516047. Щодо порядку та умов укладання договору № 2036278073211позивач вказує, що відповідно до п. 1.1. Договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 19 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ФК Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 27.12.2020 здійснило 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить [PERSON] у розмірі 3000 грн. Відповідно до п. 4.3 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін, буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Щодо договору № 2036556516047 від 30.12.2020, позивач вказує, що згідно п. 1.1. вказаного договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 1500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 1500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ФК Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 30.12.2020 здійснило 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить [PERSON] у розмірі 1500 грн. Відповідно до п. 4.3 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін, буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Підписанням вказаних договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту) на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України. 01 грудня 2021 року було укладено договір 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2036278073211. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10березня 2023 року відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за договором споживчого кредиту №2036278073211. 01 грудня 2021 року було укладено договір 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2036556516047. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10січня 2023 року відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за договором споживчого кредиту №2036556516047. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитним договорами. Позивач посилається на те, що станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом заборгованості за договором № 2036278073211 від 27.12.2020, що підлягає стягненню з позичальника становить 30492,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27492,60 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом заборгованості за договором № 2036556516047 від 30.12.2020, що підлягає стягненню з позичальника становить 15591,45 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14091,45 грн. Загальний розмір заборгованості за вищевказаними договорами становить 46084,05 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 4500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 41584,05 грн. В зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаними кредитним договорами в загальному розмірі 46084,05 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам. 18 листопада 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, узагальнені доводи в якому зводяться до наступного. Щодо укладення кредитного договору 1, вказує, що матеріали справи не містять ані оригіналу ані копії договору про надання фінансових послуг від 27.12.2020 № 2036278073211, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості дослідити положення вказаного договору. Також представник відповідача посилається на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про факт передання грошових коштів в сумі 3000 грн від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відповідачу та доказів як виконання первісним кредитодавцем свого договірного обов`язку щодо передання грошових коштів так і укладення кредитного договору 1. Щодо укладення кредитного договору 2, представник відповідача вказує, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт), натомість позивач не вказує, яким чином відповідачу були надані (надіслані) такі пропозиції (оферти), і які істотні умови вони містили. Разом з тим, відповідач заперечує, що він зареєструвався в інформаційно - телекомунікаційній системі (ІТС) кредитодавця, створив в такій системі особистий кабінет, отримав пропозицію (оферту) та ознайомився із нею, отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором, ввів одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційних системах (сайтах) кредитодавця, використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору. В свою чергу позивач, на думку сторони відповідача, не надав належних доказів ідентифікації відповідача у своїй інформаційно-телекомунікаційній системі при вході в особистий кабінет, отримання одноразового ідентифікатора та його використання для підписання оспорюваного кредитного правочину. Вважає, що твердження позивача, що кредитні договори були укладені та є чинними, не відповідають дійсності. Також, сторона відповідача посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів передання грошових коштів за кредитними договорами, а листи ТОВ «Вей фор пей» містять інформацію лише про те, що було здійснено переказ коштів на картку № [NUMBER] , при цьому, на думку сторони відповідача, з даних листів не вбачається, що вказані суми перераховані на виконання кредитних договорів. Окрім того, представник відповідача посилається на те, що належними та допустимими доказами, які б могли підтвердити отримання відповідачем коштів, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також представник відповідача у відзиві посилається на неналежний розрахунок заборгованості, відсутність доказів відступлення права вимоги на користь позивача та заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу. В зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 26 листопада 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній спростовує доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та просить позовні вимоги задовольнити. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Так, 27.12.2020 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2036278073211 «Стандартний». Відповідно до п. 1.1. Договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 19 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ФК Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організаціію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 27.12.2020 здійснило 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить [PERSON] у розмірі 3000 грн. Відповідно до п. 4.3 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін, буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Додатком до вказаного договору є графік платежів паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором. Також, 30.12.2020 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2036556516047 «Стандартний», згідно п. 1.1. вказаного договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 1500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 1500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ФК Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 30.12.2020 здійснило 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить [PERSON] у розмірі 1500 грн. Відповідно до п. 4.3 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін, буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Додатком до вказаного договору є графік платежів паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором. Підписанням вказаних договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зі змісту договорів про надання фінансових послуг від 27.12.2020 та 30.12.2020 вбачається, що при його укладенні позичальником було вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податку, адреса реєстрації проживання,номер мобільного телефону та електронна адреса. Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається із додатків № 1 до кредитних договорів - заяви-анкети для отримання кредиту відповідачем [PERSON] повністю вказані свої анкетні дані: [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреси проживання та реєстрації, електронну пошту та вказані кредитні договори підписані одноразовим ідентифікатором : 27.12.2020 - S5 та 30.12.2020 - Y7. Укладаючи кредитні договори відповідач та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитні договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого відповідачу були перераховані кошти: 27.12.2020 в сумі 3000 грн на картку [NUMBER] та 30.12.2020 в сумі1500 грн на картку [NUMBER] , про що свідчить лист ТОВ ФК «Вей фор пей». Як вбачається з витребуваної судом інформації (за клопотанням позивача) з АТ «Універсал банк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , тел.. [NUMBER] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту) на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Уклавши це договір, позичальник підтверджує, що він ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору сторони дійшли згоди , що у всіх відносинах між позичальником та товариство у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Отже, сторони договору домовились про можливість підписання даного договору в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового ідентифікатора. Відтак, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір, адже без отримання останнім листа на електронну пошту та смс повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінета, кредитний договір між сторонами не був би укладений. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відтак, суд вважає, що кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно первісному кредитору, ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а згодом і ТОВ «Коллект Центр» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договорів. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Так, 01 грудня 2021 року було укладено договір 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договрами, в тому числі за договором № 2036278073211. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10березня 2023 року відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за договором споживчого кредиту №2036278073211. 01 грудня 2021 року було укладено договір 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2036556516047. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за договором споживчого кредиту №2036556516047. Відповідно до п.6.1.4 Договорів факторингу права вимоги переходять до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Матеріали справи містять докази сплати грошових коштів клієнтом фактору до договору факторингу, а також акт приймання-передачі реєстру боржників та сам реєстр боржників. Доказів сплати відповідачем [PERSON] заборгованості за вказаними кредитними договорами, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими, внаслідок чого підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 0470250071 від 29 жовтня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. Також, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що 01 липня 2024 року між позивачем ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно п.4.1 вказаного Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги № 526 від 14 серпня 2024 року, ТОВ «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації 4000 грн 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн 00 коп. Відповідно до витягу з акту №2 від 02 жовтня 2024 року про надання юридичної допомоги, АО «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект центр» наступні послуги по клієнту [PERSON] : надання усної консультації 4000 грн 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн 00 коп. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13 000 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: approved