Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення з відповідача на користь позивача у порядку спадкування за заповітом недоотриманого [PERSON] , померлою [INFO] , підвищення до пенсії, у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року по справі № 240/1008/19, та компенсації втрати частини доходів, у зв?язку з порушенням строків виплати пенсій у повному розмірі, за період з 23.01.2014 року по 30.06.2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26.07.2019 року), відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року по справі № 240/739/20, у розмірах, визначених відповідними рішеннями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позивач обґрунтовує позов тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020\~року у справі № 240/1008/19 позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов?язання провести нарахування та виплату пенсії задоволено; зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня\~2018\~року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2021\~року у справі № 240/739/20 позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов?язання вчинити дії задоволено; зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити [PERSON] компенсацію втрати частини доходів, у зв?язку з порушенням строків виплати пенсій, в повному розмірі, за період з 23.01.2014\~року по 30.06.2014\~року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26.07.2019 р.). [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало померлій на момент смерті, і спадкоємицею її майна, відповідно до заповіту, стала позивач. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, з метою виплати їй, як спадкоємцю спадкового майна [PERSON] , нарахованих та невиплачених коштів, відповідно до рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020\~року у справі № 240/1008/19 та від 17.02.2021\~року у справі № 240/739/20. Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу у виплаті відповідної заборгованості, як спадкоємцю спадкового майна [PERSON] , окрім того, позивачу взагалі не було надано інформацію про суми недоотриманих коштів, відповідно до вищезазначених рішень суду. Позивач зазначає, що з указаною відмовою відповідача погодитися неможливо, оскільки спір виник з приводу захисту її спадкових прав і не стосується порядку виконання судового рішення. Позивач вважає, що вона, як спадкоємець спадкового майна померлої, має право отримати нараховані, згідно з рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020\~року у справі № 240/1008/19 та від 17.02.2021\~року у справі № 240/739/20, грошові кошти, які належали [PERSON] , які були нараховані їй відповідачем за життя, але невиплачені з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на день її смерті. Також позивач вважає, що заявлена нею вимога про стягнення грошової суми є єдиним та ефективним способом захистити її інтереси у розрізі поновлення порушених прав. Ухвалою судді\~Богунського районного\~суду м.\~Житомира від\~26.11.2024\~року у\~справі відкрито\~загальне позовне\~провадження та\~задоволено клопотання позивача про витребування доказів. У судове засідання позивач не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю, а також зазначив, що просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року, ухваленим у справі № 240/1008/19 за позовом [PERSON] до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області\~\~про визнання дій протиправними, зобов`язання провести донарахування та виплату пенсії, яке 07.08.2020 року набрало законної сили, позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області\~ щодо ненарахування та невиплати [PERSON] з 17.07.2018 року підвищення до пенсії\~\~як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному\~статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області\~\~здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному\~статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Цього ж дня, Житомирським окружним адміністративним судом було постановлено ухвалу у цій же справі, якою замінено відповідача у справі\~Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області\~на його правонаступника -\~Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Крім того, згідно з\~рішенням Житомирського\~окружного адміністративного\~суду від\~17.02.2021\~року,\~ухваленим у\~справі №\~240/739/20\~за позовом\~ [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області\~про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, яке 20.03.2021 року набрало законної сили, позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі за період з 15.01.2014 року по 30.06.2014 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі за період з 23.01.2014 року по 30.06.2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26.07.2019 р.). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії [NUMBER] від 15.07.2022 року. У матеріалах справи міститься копія заповіту від 26.11.2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження щодо того, що \~все належне їй майно та все те, що буде належати їй на день її смерті, і те, на що вона матиме право по закону, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповідає [PERSON] , [INFO] , що мешкає в м. Мукачеве Закарпатської області. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Селецької сільської ради Народицького району Житомирської області Таценко Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 11. З копії довідки, виданої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Переста Я.О. № 18/02-14 від 16.04.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею померлої [INFO] гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] . Спадкова справа заведена цим же нотаріусом за №22/2022\~та зареєстрована в Спадковому реєстрі за №69751122. Згідно з копією витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76633521 від 16.04.2024 року, 30.09.2022 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Переста Я.О. було заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 69751122, номер у нотаріуса 22/2022, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 лютого 2024 року вбачається, що спадкоємцем в 1/1 (одній першій) частці зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є гр. [PERSON] , [INFO] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки за кадастровим номером 1823787400:04:000:0213, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,3823\~га, розташованої за адресою: Україна, Житомирська область, Народницький район, Селецька сільська рада. Спадкова справа № 22/2022. Зареєстровано в реєстрі за № 308. 12.09.2024 року позивач звернулася із заявою, поданою на ім`я начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області [PERSON] , з проханням\~повідомити, яка сума виплат підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 17.07.2018\~року нарахована [PERSON] за життя, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020\~року по справі № 240/1008/19, та залишилася невиплаченою на момент її смерті; виплатити [PERSON] , як спадкоємцю спадкового майна померлої [PERSON] , нараховані та невиплачені кошти, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020\~року по справі № 240/1008/19; повідомити, яка сума компенсації втрати частини доходів, у зв?язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі, за період з 23.01.2014\~року по 30.06.2014\~року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26.07.2019 р.), нарахована [PERSON] за життя, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2021\~року по справі № 240/739/20, та залишилася невиплаченою на момент її смерті; виплатити [PERSON] , як спадкоємцю спадкового майна померлої [PERSON] , нараховані та невиплачені кошти, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2021\~року по справі № 240/739/20. Як вбачається з відповіді на вищевказану заяву позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 11.10.2024 року надало відповідь про те, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року\~у справі № 240/1008/19, від 17.02.2021 року\~у справі № 240/739/20, виконано в повному обсязі. Управління роз?яснило, що відповідно до статті 608 Цивільного Кодексу України, будь-які зобов?язання припиняються, у зв?язку із смертю фізичної особи. Питання виплати доплати, нарахованої на виконання вищезазначених рішень суду, може бути вирішено у судовому порядку. Територіальні органи Пенсійного фонду України можуть надавати інформацію про пенсійне забезпечення померлих осіб, за умови надання запитувачами інформації копій документів, що підтверджують родинні стосунки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ ЦК України\~процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень\~статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом [PERSON] . За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже позивач, як спадкоємець за заповітом, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується копією довідки, виданої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Переста Я.О. № 18/02-14 від 16.04.2024 року та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 лютого 2024 року, має право на одержання нарахованої, але не отриманої [PERSON] за життя пенсії. Таким чином, суд вважає, що право позивача на одержання недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. Також суд визнає неспроможними доводи представника відповідача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України є неналежним відповідачем у справі, оскільки стягнення за судовими рішеннями, боржниками в яких є державний орган, здійснюється шляхом списання коштів з рахунків, які відкриті в Державній казначейській службі. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, саме цей державний орган здійснював нарахування та виплату їй пенсійних виплат, саме на нього був покладений обов`язок за судовим рішенням від 15.06.2020 року у справі № 240/1008/19 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, а відтак суд вважає, що вимоги позивач заявила до належного відповідача. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд\~розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Зі змісту копії розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918130119897 [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року по справі № 240/1008/19 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») за період з 17.07.2018 року по 31.08.2020 року, вбачається, що розмір недоотриманої пенсії складає 134707,74 грн., заборгованість утворилася за період з 17.07.2018 року по 31.08.2020 року. Враховуючи те,\~що розмір\~пенсійних виплат,\~які просить\~стягнути позивач\~на підставі\~рішення суду,\~складає 134707,74 грн., підтверджений належними доказами, а саме копією розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918130119897 [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року по справі № 240/1008/19 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») за період з 17.07.2018 року по 31.08.2020 року, позовна вимога про стягнення підвищення до пенсії за вказаним вище рішенням суду підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частини доходів, у зв?язку з порушенням строків виплати пенсій у повному розмірі, за період з 23.01.2014 року по 30.06.2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26.07.2019 року), відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі № 240/739/20, то вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Компенсація працівникам частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, має компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати, у зв`язку\~з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013\~щодо офіційного тлумачення положення частини другої\~статті 233 КЗпП України). За своєю правовою природою право на компенсацію громадянам втрати\~\~частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретної особи. Тому зі смертю одержувача цих коштів, правовідносини щодо їх сплати припиняються. Оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права та обов`язки, то не переходять у спадщину права і обов`язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно-правового майнового змісту. Не переходять у спадщину, також, цивільні права і обов`язки, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя. Право на отримання компенсації працівникам частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб. Отже зі смертю такої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 639/5047/16. Право на\~отримання компенсації\~втрати частини\~доходів,\~у зв?язку\~з порушенням\~строків виплати\~пенсій, має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретної особи [PERSON] , так як воно нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, котре вона не могла би нікому передати і за життя, вказане право не переходить у спадщину, а тому, зі смертю [PERSON] припинилося і право на отримання відповідної виплати.

Outcome: partial