Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Терещенко О.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] (дата народження [INFO] , дата смерті [INFO] ) та жінки [PERSON] (дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) починаючи з 05 квітня 2014 року по 10 березня 2022 року. Ухвалою судді від 10.05.2024 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків, оскільки Міністерство оборони України не зазначено відповідачем у даній позовній заяві. 28.05.2024 року на виконання ухвали суду, представником позивачки - адвокатом Терещенко О.М. була подана позовна заява з усунутими недоліками. В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що починаючи з 05.04.2014 року по 10.03.2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, при цьому не перебували в будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі. З 20.01.2022 року старший сержант [PERSON] був мобілізований та проходив військову службу у складі Збройних Сил України. [INFO] під час виконання бойового завдання старший сержант [PERSON] загинув. Отже з цього часу припинились їх сімейні відносини з підстав смерті чоловіка. У 2022 році позивачка [PERSON] зверталась до [INFO] із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю члена сім`ї - чоловіка [PERSON] .. Проте документи їй були повернуті на доопрацювання для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивачка [PERSON] та загиблий [PERSON] з 05.04.2014 року спільно проживали однією сім`єю, спочатку тільки з донькою позивачки - [PERSON] , а потім у них народився спільний син- [PERSON] , в приватному будинку, належному позивачці, за адресою: [ADDRESS] , де були також зареєстровані. [PERSON] та [PERSON] разом вели домашнє господарство, мали спільний сімейний бюджет, були об`єднані спільним побутом, спільно виховували дітей, несли спільні витрати. Вказані обставини підтверджуються деклараціями про доходи [PERSON] за період з 2017 по 2020 р.р., актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, актом обстеження житлово-побутових умов, наявністю у позивачки оригіналів документів, належних [PERSON] (посвідчення водія, договір купівлі-продажу транспортного засобу, документи про освіту [PERSON] , копія його паспорту, та копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія військового квитка, тощо). Також [PERSON] , як член сім`ї загиблого військовослужбовця отримала лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , на підставі якого оформила свідоцтво про смерть [PERSON] , а також витяг з протоколу засідання ВЛК ЗСУ про встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв). Вказані обставини у сукупності підтверджують, що між [PERSON] та [PERSON] склалися та мали місце усталені відносини притаманні подружжю, зокрема, народження спільної дитини, спільне проживання у будинку, спільний бюджет, спільне виховання обох дітей, спільний побут. Ухвалою судді від 03.06.2024 року зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 15.07.2024 року на позов, представником відповідача - [INFO] [PERSON] через систему «Електронний суд» поданий відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, що в свою чергу створює перешкоди для подальшого вирішення спору. Також вважає, що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту її проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу, зокрема, доказів cпільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. Надані ж фотокартки та покази свідків не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю, оскільки показання свідків є суб`єктивним, а фотокартки зроблені під час спільного відпочинку та святкування свят, не є достатніми для визнання вищезазначеного факту. Наданий позивачкою акт обстеження житлово-побутових умов не є допустимим доказом у справі, оскільки ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» не передбачено повноважень депутата на видачу подібних актів (довідок) про спільне проживання осіб та ведення ними спільного господарства, а довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 18.03.2022 року не є належним доказом по справі, бо факт реєстрації осіб за однією адресою не є підтвердженням наявності у осіб відносин, притаманних подружжю. 23.07.2024 року представником позивачки була подана відповідь на відзив [INFO], в якій представник не погоджуючись з доводами та аргументами [INFO], просить суд врахувати відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги, оскільки наведені позивачкою у позовній заяві обставини у сукупності, підтверджують те, що між [PERSON] та [PERSON] склалися та мали місце усталені відносини притаманні подружжю, зокрема народження спільної дитини, спільне проживання у будинку, спільний бюджет, спільне виховання обох дітей, спільний побут, придбання майна, що на її думку, цілком підтверджується наданими доказами. 15.07.2024 року представник [INFO] надав заперечення (на відповідь на відзив), які є ідентичними з відзивом на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Беніцька В.І. в режимі відеоконференції підтримала позовну заяву, посилаючись на доводи зазначені у ній та звернула увагу суду на те, що [PERSON] постійно проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з 05.04.2014 року з [PERSON] до моменту його загибелі. Та в результаті спільного проживання у родини народився син. Сім`я мала спільний бюджет, та в деклараціях про доходи державного службовця з 2017 року [PERSON] зазначала [PERSON] як особу, яка спільно проживає з нею, але не перебуває у шлюбі. Старшу доньку позивачки [PERSON] виховував з 3-х років, сприймав як власну доньку та відвідував всі шкільні заходи. Позивачка [PERSON] просила суд задовольнити її позовні вимоги, зазначила про те, що вона постійно проживала разом із загиблим [PERSON] з 05.04.2014 року і до моменту його загибелі без реєстрації шлюбу та у них народився спільний син. Вони мали намір офіційно одружитися, але у зв`язку з тим, що бажали організувати весілля, а не просто зареєструвати шлюб, тому тимчасово відклали це питання. Повідомила суду, що на момент знайомства з [PERSON] вона придбала будинок в [ADDRESS] , де вони разом робили ремонт, також вели спільне господарство, разом придбали автомобіль, разом купували побутову техніку для будинку, навіть збирали чеки на придбані речі. Представник відповідача - [INFO] [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував щодо задоволення позову, оскільки порушено вимоги ст.175 ЦПК України та позивачкою і її представником порушено порядок позовного провадження. Позивачка не підтверджує жодним доказом про свій намір укладання шлюбу офіційно із загиблим [PERSON] , тому в задоволенні позову слід відмовити. Представник відповідача - [INFO] [PERSON]. у судовому засіданнів режимі відеоконференції, просив суд винести законне рішення з врахуванням відзиву на позовну заяву, поданим Міністерством оборони України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але її інтереси в суді представляє адвокат Костюченко В.К., який заперечував проти позову, вважає що його довірителька неналежний відповідач у справі, оскільки вона не може бути юридично відповідачем, а справа мала б розглядатись судом в порядку окремого провадження. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні повідомила суду, що вона познайомилась із [PERSON] у 2009 році, оскільки вони працювала разом та в подальшому подружились, також вона хрестила спільного сина [PERSON] та [PERSON] . На момент знайомства з [PERSON], [PERSON] проживав в с.Чайкине, але у квітні 2014 року вони разом переїхали в будинок в [ADDRESS] , де спільно робили ремонт, купували всю необхідну побутову техніку, автомобіль та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання в родині народився син [PERSON] , та [PERSON] з [PERSON] бажали організувати весілля, обоє мріяли про одруження. Свідок часто проводила час з сім`єю [PERSON] та [PERSON] , які спільно виховували двох дітей [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] сприймав [PERSON] як власну доньку, вона називала та вважала його батьком, він приймав активну участь у її житті, наприклад в спортивних змаганнях, які проводились у школі між сім`ями учнів, навіть зайняли перше місце і у дипломі про перемогу в змаганнях, вчителі зазначили [PERSON] батьком [PERSON] . Родина разом відвідувала матір [PERSON] , яка добре ставилась до [PERSON] та дітей. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала покази, що вона являється рідною сестрою позивачки і від початку стосунків [PERSON] та [PERSON] і до моменту його загибелі, повністю була обізнана про відносини сестри та її цивільного чоловіка. В квітні 2014 року [PERSON] та [PERSON] переїхали разом проживати в [ADDRESS] , де своїми силами робили ремонт, купували всю побутову техніку, автомобіль та мали спільний бюджет. [PERSON] та [PERSON] бажали відсвяткувати достойне весілля, але не мали фінансової можливості, тому продовжували жити без реєстрації шлюбу. [PERSON] постійно працював на підробітках у тому числі допомагав і їй за оплату, деякий час офіційно працював на АЗС та добровільно надавав [PERSON] довідки про доходи для внесення нею відомостей до декларації про доходи державного службовця. Заслухавши вступне слово сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення (на відповідь на відзив), судом встановлено наступне. [PERSON] є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав КП «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» №33152417 від 13.02.2012 року. Підстава виникнення права власності - Договір купівлі-продажу від 17.06.2011, що посвідчений приватним нотаріусом Новгород-Сіверського РНО та зареєстровано у реєстрі за №671 (а.с.15). У будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи: [PERSON] разом із донькою - [PERSON] , [INFO] з 02.10.2015 року, син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 03.04.2017 року та [PERSON] , зареєстрований з 25.01.2022 року (а.с.11,16-17,23,24). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с.39). Як вбачається з копії свідоцтва про народження та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] , відомості ж про батька записані відповідно ч.1 ст. 135 СК України (а.с.37-38). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13.05.2022 року, складеного депутатом Новгород-Сіверської міської ради Топчій Н.М., на день смерті загиблий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] . Також встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали з 2014 року однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та виховували разом дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.41). Отже, [PERSON] і [PERSON] та діти, яких спільно виховували чоловік та жінка, мали спільну реєстрацію та спільне місце проживання по [ADDRESS] . При цьому [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану (а.с.65). Що стосується [PERSON] , то до 2006 року він перебував у шлюбі з [PERSON] , який був припинений з підстав його розірвання, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим 30 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.66). Позивачкою також додані до позовної заяви фотокартки, зроблені в різні періоди часу (як під час святкувань, так і під час повсякденного життя) на яких зображені [PERSON] , [PERSON] разом дітьми [PERSON] , [PERSON] , та інші особи (а.с.173-175). Позивачка [PERSON] будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у період з 2017 по 2020 р.р., подавала щорічні декларації про доходи, в яких також вказувала доходи [PERSON] , як члена своєї сім`ї (особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі) та зазначала його заробітну плату, місце роботи, а також доходи отримані від надання в оренду, належних [PERSON] земельних ділянок (а.с.53-64). В період з 2017 по 2018 р.р. [PERSON] отримувала соціальну допомогу, при визначенні та призначенні якої вона подавала до Управління соціального захисту Новгород-Сіверської міської ради разом із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг такі документи: декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги; акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, проведених соціальним інспектором. За змістом документів, поданих [PERSON] до Управління соціального захисту Новгород-Сіверської міської ради [PERSON] визначався, як член сім`ї [PERSON] і його дохід враховувався органами соціального захисту при призначенні соціальної допомоги. При цьому, обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, здійснювалось соціальним інспектором, який в актах станом на 2017 і 2018 р.р. встановив факт спільного проживання [PERSON] з такими членами її сім`ї: донька - [PERSON] , син - [PERSON] та співмешканець - [PERSON] (а.с.43-52). Згідно копії договору купівлі-продажу №7441/2019/1722327 транспортного засобу від 16.10.2019 року [PERSON] купив автомобіль ВАЗ 21013, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.35). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №443 від 13.03.2022, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.26). Аналогічне вбачається з копії свідоцтва про смерть від 22.03.2022, виданого Новгород-Сіверським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.25). Позивачкою додано до позовної заяви і копії документів на підтвердження проходження [PERSON] військової служби: копія витягу із наказу командира в/ч [NUMBER] по стройовій частині (а.с.27), копія контракту між [PERSON] та Міністерством оборони України в особі т.в.о. начальника [INFO] про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу від 20.01.2022 року (а.с.29-30), копія витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центарльної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, (поранень, контузій, травм, каліцтв) №1137 від 05.05.2023 року (а.с.28). Також позивачка [PERSON] стверджує, що у неї знаходять та зберігаються оригінали документів, належні померлому [PERSON] , копії яких вона долучила до позовної заяви, а саме: - посвідчення водія на ім`я [PERSON] серії ВХХ від 05.08.2015 року; - свідоцтво серії [NUMBER] з додатком про закінчення [PERSON] у 2019 році Приватного професійно-технічного навчального закладу «Європейський» і здобуття ним професії охоронника 1-го розряду; - свідоцтво серії [NUMBER] про закінчення [PERSON] у 2020 році ТОВ «Чернігівський обласний навчальний комбінат» і здобуття професії оператора заправних станцій 2 розряду; - посвідчення № [NUMBER] про навчання [PERSON] з 06.06.2016 року по 09.09.2016 року у Навчально-курсовому комбінаті «Кривбасбуд» за фахом охоронець та отримав кваліфікацію охоронника 3-го розряду (а.с.31,32,33,34). Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч.1 ст.161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до членів сімей загиблого (померлого) військовослужбовця, зокрема, належать жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, щоб дійти висновку, що позивачка [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 05 квітня 2014 року по 10 березня 2022 року, робили ремонт в даному будинку, купували побутову техніку, легковий автомобіль, який використовували для потреб сім`ї, разом виховували двох неповнолітніх дітей, один з який є їх спільним сином, мали спільний бюджет, позивачка неодноразово зазначала в деклараціях (за що несла встановлену законом відповідальність) відомості про доходи [PERSON] , отримані ним як заробітна плата, так і дохід від надання майна в оренду, тобто мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю, при цьому не перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується як письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, так і показами свідків. Таким чином, позивачкою доведено факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 05 квітня 2014 року по 10 березня 2022 року. Оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для позивачки важливе юридичне значення та необхідне їй для отримання одноразової виплати у зв`язку зі смертю військовослужбовця. Так, у 2022 році [PERSON] зверталась до [INFO] із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю члена своєї сім`ї - чоловіка [PERSON] , проте комісія [INFO] повернула документи [PERSON] на доопрацювання, вказавши що за поданими документами неможливо встановити, чи є заявниця особою, яка перебувала на утриманні [PERSON] , проживала разом з ним вела спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, а також чи вона має власну сім`ю (а.с.67,68). При цьому суд враховує, що [PERSON] вже неодноразово зверталась до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, Солом`янського районного суду м.Києва (а.с.13) та Чернігівського окружного адміністративного суду (а.с.18-20), рішення якого скасоване постановою Шостого апеляційного адміністративного суду (а.с.21-22), для вирішення наявного спору, проте через відсутність сталої судової практики з цього питання, спір наразі не вирішено, тому суд вважає за необхідне захистити права позивачки, які не визнаються. З приводу твердження представника відповідачки [PERSON] - адвоката Костюченка В.К. про необхідність розгляду справи судом в порядку окремого провадження, суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) дійшла висновку про те, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, згідно з яким спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду визнала неефективним підхід до визначення юрисдикції спорів про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. У справі, що розглядається позивачка звернулась до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з метою отримання права на призначення та виплату відповідної частки одноразової грошової допомоги. Отже між сторонами виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, що вбачається з зазначених вище судових рішень, тому справа підлягаю розгляду в порядку позовного провадження. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з кожного відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь позивачки [PERSON] ..

Outcome: approved