Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування, з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Одеської міської ради, в якій просила: -відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. -стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, на користь та на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Позов мотивується тим, що матір`ю [PERSON] , [INFO] ,є [PERSON] [INFO] . Батько дитини помер. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки малолітнього [PERSON] , [INFO] , дитина не забезпечена належним харчуванням, залишена без батьківського піклування, мати [PERSON] перебуває в стані, схожому на наркотичне сп`яніння. Перебування дитини разом з матір`ю, [PERSON] , негативно впливає на його життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення індивідуальних потреб відповідно до віку, загрожує життю та здоров`ю. Висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно. В подальшому малолітнього [PERSON] , [INFO] , доставлено до КНП «Спеціалізований будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. Представниками Служби у справах дітей ОМР спільно з інспектором ювенальної превенції відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, здійснено візит за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З`ясовано, що помешкання, в якому проживає малолітня дитина з матір`ю, в антисанітарному стані, відсутні меблі, у дитини відсутнє спальне ліжко, відсутні продукти харчування, квартира захаращена, повітря затхле та важке, всюди безлад, розкидані брудні речі, сміття, відсутні шпалери та лінолеум. В квартирі знаходяться кіт та велика собака. Туалет тварин не прибраний, в квартирі сморід. Помешкання потребує капітального ремонту. Посилаючись на те, що перебування дитини разом з відповідачем є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача. В судове засідання відповідач . не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 06.07.2022 року ( а.с.10) [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] ( а.с.11) Згідно Акту обстеження умов проживання від 02.06.2024 року, [PERSON] проживає за адресою: : [ADDRESS] . В квартирі антисанітарні умови, у дитини відсутнє ліжко, відсутні меблі, підлога-голий цемент, розкидані речі, брудно, відсутні продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини не створені належні ( а.с.13) Згідно з Акту проведення оцінки рівня безпеки малолітнього [PERSON] , [INFO] , складеного 02.06.2024 року, дитина не забезпечена належним харчуванням, залишена без батьківського піклування, мати [PERSON] перебуває в стані, схожому на наркотичне сп`яніння. Перебування дитини разом з матір`ю, [PERSON] , негативно впливає на його життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення індивідуальних потреб відповідно до віку, загрожує життю та здоров`ю. Висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно (а.с.16-20) Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2024 року [PERSON] ( [INFO] ) визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 ( один) рік. ( а.с.23-25) Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 503-р від 04.06.2024 року, відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав ( а.с.6) Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.ст.150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду в п.16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Згідно ч. 2 ст. 155 СК, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд, дослідивши докази в їх сукупності,

Outcome: approved