Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] в обґрунтування якого зазначила, що 19.04.2021 між ними був укладений Договір позики грошових коштів, що посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О., зареєстровано в реєстрі за №81, згідно якого відповідач отримав в борг грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ 28.08 було еквівалентно 56160,04грн. 07.09.2023 відповідачу було направлено лист-вимогу (претензію) з пропозицією в добровільному порядку виконати грошові зобов`язання в погашенні боргу вищевказаної суми, але жодної відповіді відповідач не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду. Зазначає, що станом на день звернення до суду, курс долара становить 36,5грн., отже заборгованість складає 73000грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 5292грн., індекс інфляції 27873,34грн., пеню в розмірі 60896грн., судовий збір у розмірі 1670,60грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області 04.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. 27.05.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Ковальової І.В. в якому зазначено наступне. Відповідно до п.1 Договору позики укладеного сторонами 19.04.2021 позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 56160,04грн. та зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів без нарахування відсотків фактично до 19.04.2021. Сторони домовились, що повернення боргу має відбутися готівкою в межах м.Херсона шляхом передачі грошових коштів позичальником позикодавця (п.4 Договору). Але з початком вторгнення окупаційних військ рф на територію м.Херсона, відповідач з безпекових міркувань покинув територію країни, що фізично унеможливило повернення ним позики на умовах Договора. Відповідач не заперечує свій борг на суму грошових коштів, зазначених у п.1 Договору, з врахування домовленостей, зазначених у п.5 Договору. Відповідно до п.7 Договору, сторони домовились, що у разі порушення строку повернення боргу позичальник, відповідно до ст.625 ЦК України повинен сплатити лише 3% річних від простроченої суми. Відповідно, 3% річних слід рахувати з 20.05.2022 по 21.09.2023 що складає 2400,26грн. Що стосується вимог позивача про нарахування індексу інфляції, то відповідно до п.7 Договору сторони домовились про застосування положень ст.625 ЦК України лише в частині нарахування 3% річних. Крім того, сторони домовились при поверненні боргу враховувати девальвацію гривні до долара США, що значно перевищує інфляційне знецінення національної валюти. Як передбачено п.5 Договору, у разі девальвації протягом строку дії Договору національної грошової одиниці України, позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквіваленту 2000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день платежу. Вказує, що вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної ставки НБУ з 19.04.2021 по 18.09.2023 задоволенню не підлягає, оскільки правовідносини, що склались між сторонами врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. У якому передбачено наслідки порушення договору позичальником за ст.1050 ЦК України як спеціальна норма. Вважає обґрунтованим стягнення з відповідача заборгованість у сумі 73000грн., 3% річних за період з 20.04.2022 по 21.09.2023 2400,26грн., що загалом становить 75400,26грн. 05.08.2024 до суду надійшла заява [PERSON] в якій остання просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказала на безпідставне посилання представника відповідача на зменшення періоду розрахунку 3% річних, а при розрахунку інфляційних нарахувань та 3% річних просила врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05.06.2024 у справі №910/14524/22, відповідно до яких, ухвалюючи рішення про стягнення боргу на який нараховується відсотки або пеня, суд має право відповідно до ч.10 ст.238 ГПК України (ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України) зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області 11.09.2024 постановлено здійснити розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області 10.01.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з приписами ч.1, ч.3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 19.04.2021 між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір позики грошових коштів за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 56160,04грн., які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю без нарахування відсотків до 19.04.2021. За умовами Договору, повернення позики має бути здійснено готівкою в межах м.Херсона шляхом передачі грошових коштів позичальником позикодавцю. Пунктом 5 Договору сторонами узгоджено, що в разі девальвації протягом строку дії цього Договору національної грошової одиниці України, позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 2000 доларів США за офіційним курсом НБ України на день платежу. Договором також визначено, що при порушенні строку повернення боргу відповідно до ст.625 ЦК України, позичальник повинен сплатити позикодавцю 3% річних від простроченої суми. Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частині першій\~статті 1049 ЦК України\~визначено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Аналізуючи долучену позивачем до матеріалів справи копію Договору позики грошових коштів, судом встановлено факт укладення договору і отримання позичальником коштів за ним. Оскільки повернення у визначений строк позиченої грошової суми не відбулось, що сторонами не заперечується, у [PERSON] виникла заборгованість перед [PERSON] у розмірі 56160,04грн., або суми у гривні, що еквівалентна 2000 доларам США у випадку девальвації національної грошової одиниці України протягом строку дії договору. З Договору вбачається, що грошові кошти надавались 19.04.2021 та повинні були бути повернуті того ж дня, що відповідно виключає девальвацію гривні до долару США, а відтак, поверненню підлягають 56160,04грн. Пунктом 7 Договору сторони домовились, що при порушенні строку повернення боргу відповідно до ст.625 ЦК України, позичальник повинен сплатити позикодавцю 3% річних від простроченої суми. Згідно зі ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, пунктом 1 статті 1 Закону України від 16.06.2020 N691-IX "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19", який набрав чинності 04.07.2020 та яким внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України та доповнено пунктом 15 такого змісту: "У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення". У подальшому, відповідними постановами Кабінету Міністрів України встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 неодноразово пролонгувалися і лише 27.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України N651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Крім цього, Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 N2120-IX передбачає звільнення позичальника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання згідно з договором кредиту (позики), укладеним банком чи іншим кредитодавцем (позикодавцем). Вказаним Законом "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема п.18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки з 24.02.2022 на території України введений воєнний стан, який діє і по даний час, тому відповідач як позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України за такий період. Враховуючи викладене, відповідач має сплатити позивачу 3% річних та інфляційні втрати лише за період з 20.04.2021 (початок прострочення зобов`язання) по 23.02.2022 включно. Інфляційне збільшення вираховується наступним чином. (101.30 : 100) x (100.20 : 100) x (100.10 : 100) x (99.80 : 100) x (101.20 : 100) x (100.90 : 100) x (100.80 : 100) x (100.60 : 100) x (101.30 : 100) x (101.60 : 100) = 1.08062530 56160.04 x 1.08062530 - 56160.04 = 4527.92грн. 3% річних вираховується наступним чином. 56160.04 x 3 x 310(кількість днів прострочення) : 365 : 100 = 1430,93грн. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем складає 62118,89грн., з яких 56160,04 заборгованість за договором позики, 4527,92грн. інфляційне збільшення, 1430,93 3% річних. В силу\~ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 621,18грн. (1670,60 х 62118,89 : 167061,34) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial