Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , якій до дня смерті належало домоволодіння за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , проте не встиг оформити спадщину, оскільки помер [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт та призначив своїм спадкоємцем позивача. Позивач спадщину прийняв після смерті [PERSON] , проте через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернувся до суду. Ухвалою судді від 06 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, витребувано у нотаріуса копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позов підтримує. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно із ч.2 ст.247, ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована у належному їй домоволодінні в [ADDRESS] . Разом із неї проживали та були зареєстровані: її син [PERSON] та невістка [PERSON] (а.с.14-16). [PERSON] померла [INFO] (а.с.74). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом із ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та внуком [PERSON] (а.с.19-23). [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.12). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно (а.с.13). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.44, 45). Із матеріалів спадкової справи №591/2008 встановлено, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво на земельну частку (пай) (а.с.60-70). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] , становить 96537,00 гривень. (а.с.17). Інформація про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно відсутня (а.с.18). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що позивач є спадкоємцем заповітом майна [PERSON] , який відповідно до вимог статті 549 ЦК Української РСР 1963 р, прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном. Окрім того, [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок в [ADDRESS] , право на який він набув після смерті своєї матері [PERSON] . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved