Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

23.12.2024 адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У вступному слові представник позивача - адвокат Маринюк С.О. пояснив, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, але спадкова справа не заведена. Спадкодавець [PERSON] був для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту в його користь позивач не знав. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про те, що він є його спадкоємцем [PERSON] . Про свої спадкові права [PERSON] дізнався у 2024 році та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пілсля смерті [PERSON] , але нотаріус відмовив позивачу у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Вважає, що позивач пропустив строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин і просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача - Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не подав. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] один, що стверджується довідкою № 240 від 10.12.2024, виданою Ганнопільською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області (а.с.13). На час смерті [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,7068 га, кадастровий номер 6823984900:04:003:0058, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 037205 від 18 серпня 2008 року (а.с.15-16). 30 січня 2010 року на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт на приватизовану земельну ділянку площею 0,7068 га, кадастровий номер 6823984900:04:003:0058, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в користь [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер в с. Малий Скнит Славутського району Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24 грудня 2010 року (а.с.8). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповіт [PERSON] від 30.01.2010 р посвідчений секретарем СМирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, на теперішній час не змінений і не скасований (а.с.9). Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, що стверджується повідомленням нотаріуса (а.с.17) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.18). [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] за заповітом, у 2024 році звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини і нотаріус відмовив йому у прийнятті заяви (а.с.17). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із довідкою ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини не розміщувалось (а.с.14). Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що позивач був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, спадкодавець [PERSON] помер в с. Малий Скнит Славутського району Хмельницької області, а [PERSON] проживає в с. Клепачі Шепетівського району Хмельницької області, позивач не знав і не міг знати про існування заповіту в його користь, у місцевих ЗМІ оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] не розміщувалось, відповідач відзив на позов не подав та будь-яким іншим чином не заперечує проти права позивача на спадщину за законом після смерті [PERSON] , тому суд знаходить причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved