Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У вересні 2024 року [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2022 року до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що 16.08.2019\~між позивачем\~та відповідачкою\~було зареєстровано\~шлюб,\~який рішенням\~Херсонського міського\~суду Херсонської\~області від\~30.10.2023\~року було\~розірвано.\~В період\~шлюбу у\~них народилася\~донька [PERSON] , [INFO] . З червня 2022 року сторони разом не проживають, дитина залишилась проживати разом з ним. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться нею та не спілкується з донькою. Враховуючи викладене вище, а також те що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, просив суд позов задовольнити. Виклад позиції відповідача. Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не подала. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.10.2024 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не заявляла, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №10. 16.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 290. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.10.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки №15 від 09.07.2024 року, виданої ОСББ «Кутузова,8» та акту обстеження умов проживання від 16.05.2024 року, складеного Службою у справах дітей Суворовської районної у м.Херсоні ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Відповідачка є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань та інших утриманців суду не надано. Оцінка Суду. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, СК України визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1с т. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» частину першу статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. При визначенні\~розміру аліментів,\~що підлягають\~стягненню у\~спірних правовідносинах,\~суд враховує\~інтереси дитини\~та право\~неповнолітньої [PERSON] ,\~2018\~року народження,\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку\~та вважає,\~що відповідач\~як мати\~має обов`язок\~та можливість\~забезпечити цей\~рівень життя\~дитини у\~розмірі 3500\~грн щомісячно,\~з подальшою\~індексацією відповідно\~до закону,\~починаючи від\~дня пред`явлення\~позову,\~тобто з\~26.09.2024\~року і\~до досягнення\~донькою повноліття,\~що буде\~відповідати належному\~рівню життя\~дівчинки,\~достатнього для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~які відповідачкаяк мати має обов`язок та можливість сплачувати. Щодо стягнення аліментів починаючи з червня 2022 року, то зазначена вимога є необґрунтованою і недоведеною та задоволенню не підлягає відповідно до ст. 191 СК України, оскільки позивач жодними доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, не довів того, що він вживав будь-яких заходів одержавння аліментів від відповідачки до зверненняи ним до суду із розглядуваним позовом. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір), відтак, відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідаки 1211,20 грн. на користь держави. Заходи забезпечення позову. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial