Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Оліферук Ж.А., до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування поданого позову вказано, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є донькою і батьком. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, і закінчивши загальноосвітню школу у 2023 році, вступила 01.09.2023 року на перший курс Рівненського професійного ліцею. На даний час вона є студенткою 1 курсу. Здобуває професію «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрник». Термін навчання до 30.06.2025 року. Форма навчання денна. Позивачка самостійних фінансових джерел для життя та навчання не має, тому, окрім материнської, на період навчання потребує матеріальної допомоги батька. Можливість працевлаштуватись відсутня, оскільки навчання денне. В зв?язку з навчанням позивачка потребує доступу до мережі Інтернет для перегляду навчальних семінарів, практичних робіт, який є платним, коштів на підручники, зошити, ручки, офісний папір, послуги з друку екзаменаційних робіт, рефератів, а також коштів на купівлю перукарського та манікюрного приладдя для практичних занять, які дороговартісні. Такі витрати в місяць можуть становити від 2500 гривень. Практичні уроки в салонах краси для здобуття навичок також платні: від 500 грн., крім того позивачка сплачує щомісячно добровільний внесок по 500 гривень, за надання практичних матеріалів для навчання. Оскільки [PERSON] не забезпечена гуртожитком, вона орендує житло: квартиру в [ADDRESS] за 3000 гривень в місяць та додатково комунальні витрати орієнтовно 500/700 гривень. Має витрати на проїзд по місту громадським транспортом на навчання, практику та до житла. Також позивачка потребує витрат на організацію життя і побуту, дозвілля, харчування, засоби гігієни, лікування тощо, орієнтовно від 4000-5000 гривень в місяць. Витрати на проїзд додому до матері становлять 6000 гривень в місяць. Відповідач є здоровий і працездатний, офіційно працює на водієм має стабільний заробіток і тому має можливість сплачувати аліменти на період навчання. В добровільному порядку батько матеріальної допомоги не надає, оскільки між сторонами відсутнє спілкування, батько самоусунувся від виховання дитини та до повноліття сплачував аліменти за рішення суду. За таких обставин позивачка звернулась до суду та просила: стягнути з [PERSON] користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, і до закінчення навчання 30.06.2025, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, а також 2200 грн. судових витрат. Ухвалою суду від 06.01.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 31.01.2025. 31.01.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду. 17.02.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Позивач [PERSON] в поданій до суду заяві просила справу слухати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Справу просить розглядати за його відсутності. У зв`язку із неявкою учасників справи до суду фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Так, статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання допомоги, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (а.с. 4). [PERSON] , [INFO] , яка досягла 18-річного віку, навчається на денній формі (державне замовлення) в Рівненському професійному ліцеї за професією «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрник» з 01.09.2023 по 30.06.2025, про що свідчить довідка Рівненського професійного ліцею № 918/01-11 від 10.10.2024 (а.с. 6). У якості підтвердження витрат, які [PERSON] несе у зв`язку із навчанням, додано копію договору оренди житлового приміщення від 11.06.2024, згідно із яким позивачка [PERSON] строком на 11 місяців орендує житло, за яке сплачує 3000 грн. на місяць, а також комунальні послуги (а.с. 7-8). Доказів не підтвердження інших витрат, що є доводами позовної заяви, стороною позивача не надано. Разом із тим, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , досягнула 18 років, продовжує навчання, у зв`язку із чим, потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, визнає позов та погоджується сплачувати на користь доньки аліменти в заявленому нею розмірі. Зі змісту ст.\~199\~СК України слідує, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, і до закінчення навчання 30.06.2025, але не більше як до досягнення 23 років. Також позивачка [PERSON] просить стягнути із відповідача на її користь 2200 грн. судових витрат, які, як слідує з матеріалів справи, понесені нею на правову допомогу. Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача до матеріалів справи додано: договір № 14/10/3 від 21.10.2024 про надання правничої допомоги, укладений позивачкою [PERSON] із адвокатом Оліферук Ж.А. (а.с. 9), прибутковий касовий ордер від 20.12.2024 та квитанція до нього (а.с. 10), акт виконаних робіт від 20.12.2024 (а.с. 11), ордер на представництво інтересів [PERSON] в Славутському міськрайонному суді Хмельницької області. Згідно вказаних документів, вартість наданих адвокатом послуг становить 2200 грн. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням складності судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, обсяг послуг, які були надані адвокатом з урахуванням предмету позову, без участі в судових засіданнях, а також відповідність зазначених обставин за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача заявлену суму документально підтверджених витрат на правову допомогу 2200 грн. Окрім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в силу положень Закону України «Про судовий збір», тому 1211,20 грн. судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь держави.

Outcome: approved