Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

У вересні 2024 року заявник [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування своєї заяви, заявник зазначила, що з 2014 по 2016 вона проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , 1966 р.н. Від даного шлюбу народилась дитина: син - [PERSON] , [INFO] . В 2016 році стосунки між [PERSON] та [PERSON] припинилися. До 2020 вони підтримували мінімальний зв`язок, інколи [PERSON] виявляв бажання бачитися з дитиною. Але з 2020 їх спілкування повністю зупинилося у зв`язку із зловживанням [PERSON] спиртними напоями та веденням аморального способу життя, що негативно позначилося на спілкуванні з дитиною. В цьому же році [PERSON] подавала заяву на аліменти, але жодного разу допомогу вона не отримувала. З 2020 ні [PERSON] , ні її син не бачили [PERSON] . З того часу зв`язок з ним втрачено. З метою знайти [PERSON] заявник намагалася зв`язатися із знайомими, які також могли знати [PERSON] , але намагання знайти його виявились безрезультатними. [PERSON] самостійно утримує і виховує малолітнього сина, який є дитиною з інвалідністю, а саме дитина з розладом аутистичного спектру. [PERSON] зазначає, що має право на отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім. Враховуючи викладене, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Макіївка, Донецької області, безвісно відсутнім. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд заяви за її відсутності, вимоги заяви про визнання безвісно відсутнім [PERSON] просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд за його відсутності заяви про визнання безвісно відсутнім [PERSON] . Заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання своїх представників не направили, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надали. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявником зазначено, що з 2014 по 2016 вона із [PERSON] проживала у цивільному шлюбі. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 25.11.2015, про що зроблено актовий запис № 1981. В зазначеному свідоцтві його батьками вказані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2021 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн щомісячно починаючи їх стягнення з моменту звернення до суду (14.12.2020) і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. В іншій частині вимог - відмовити. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Разом з цим, [PERSON] жодного разу не отримувала допомогу, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданим УСЗН Голосіївською РДА в м. Києві, - [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Повний діагноз - дитячий аутизм. Загальне недорозвинення мовлення 2-3 рівня, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19.04.2024. Заявник зазначила, що з 2020 ні вона, ні її син не бачили [PERSON] . З того часу зв`язок з ним втрачено. З метою знайти [PERSON] заявник намагалася зв`язатися із знайомими, які також могли знати [PERSON] , але намагання знайти його виявились безрезультатними. [PERSON] до Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві була подана заява на розшук [PERSON] , що підтверджується копією талона повідомлення Єдиного обліку № 49703 про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 21.10.2024. Листом від 08.11.2024 Голосіївським управлінням поліції ГУНП в м. Києві на вищевказану заяву була надана відповідь, в якій зазначено, що перевіркою встановлено, що [PERSON] може проживати за адресою: [ADDRESS] . На даний час в зібраних матеріалах відсутні достатні дані, які вказують на наявні ознаки кримінального правопорушення. Разом з цим, [PERSON] зазначила, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки за цією адресою вони проживали однією сім`єю, орендували будинок з 2015 по 2017. Після того зауважує, що [PERSON] переїхав за адресою: [ADDRESS] і це останнє їй відоме місцезнаходження [PERSON] . Як вбачається з письмових пояснень від 11.11.2024 [PERSON] - син [PERSON] , протягом певного часу вони проживали однією сім?єю з [PERSON] , а саме з 2014 по 2016. Після того, протягом тривалого часу [PERSON] телефонував йому і просив гроші в борг, [PERSON] скидав йому на карту, проте особисто не зустрічався. В останнє [PERSON] виходив на зв`язок в 2020, з тих пір [PERSON] його не бачив та не спілкувався. З письмових пояснень від 07.11.2024 [PERSON] - подруга [PERSON] вбачається, що за період знайомства з [PERSON] , а саме з 2021 і до тепер їй не відомо про жодні контакти [PERSON] з синами [PERSON] та про допомогу у якості батька. З письмових пояснень від 07.11.2024 [PERSON] , вбачається, що вона є консьєржем у будинку за адресою: [ADDRESS] і виконує свої робочі обов`язки з 2018 і по теперішній час. [PERSON] знає як мешканця вказаного будинку, який орендував і проживав в квартирі [ADDRESS] з 2017 по 2020. Після його виїзду у червні 2020 більше його не бачила і не чула, і [PERSON] не з`являвся в зазначеному вище будинку. Як вбачається з письмових пояснень від 03.11.2024 [PERSON] , яка працює консьєржем у будинку за адресою: [ADDRESS] і виконує свої робочі обов`язки з 2018 і по теперішній час. Зазначила, що [PERSON] знає як мешканця їх будинку, який проживав у квартирі № 518 з 2017-2020 . Після його виїзду у червні 2020 більше його не бачила і не чула, і [PERSON] не з`являвся в зазначеному вище будинку. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСР № 72641734). Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Також судом встановлено, що [PERSON] самостійно утримує і виховує малолітнього сина, який є дитиною з інвалідністю, а саме дитина з розладом аутистичного спектру. Діти з такими особливостями потребують особливого догляду, в тому числі індивідуальні заняття із профільними спеціалістами для покращення його стану, що є багато вартісним. Таким чином, заявниці необхідно визнання [PERSON] безвісно відсутнім для отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім, тому [PERSON] звертається до суду із заявою про призначення його безвісти відсутнім. Враховуючи те, що за місцем постійного проживання [PERSON] немає, відомостей про місце перебування [PERSON] немає більше одного року - його слід визнати безвісно відсутнім з 21.10.2024, тобто з моменту подання [PERSON] до Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві заяви на розшук [PERSON] . З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Макіївка, Донецька обл. безвісно відсутнім з 21 жовтня 2024 року, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved