Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO- 00911116. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] . 28.10.2021 року близько 13-00 год. по вул. Братиславській,48-А в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] та ТЗ «Mercedes-benz» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2021 року (Справа № 754/17968/21) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Враховуючи наявність Договору страхування, водій пошкодженого автомобіля ТЗ «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про настання події та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано Рахунок №147-21-10-29 з ремонтною калькуляцією №30632/51/2 від 29.10.2021 року, відповідно до якого вартість ремонту «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , склала 49130,86 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви на виплату страхового відшкодування від власника складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 32340/51/921 від 16.11.2021 року на суму 49130,86 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 229136 від 19.11.2021 року. Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 49130,86 грн. Ухвалою судді від 28.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві на адресу суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO- 00911116. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] . 28.10.2021 року близько 13-00 год. по вул. Братиславській,48-А в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] та ТЗ «Mercedes-benz» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2021 року (Справа № 754/17968/21) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Враховуючи наявність Договору страхування, водій пошкодженого автомобіля ТЗ «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про настання події та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано Рахунок №147-21-10-29 з ремонтною калькуляцією №30632/51/2 від 29.10.2021 року, відповідно до якого вартість ремонту «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , склала 49130,86 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви на виплату страхового відшкодування від власника складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 32340/51/921 від 16.11.2021 року на суму 49130,86 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 229136 від 19.11.2021 року. Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 49130,86 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно Полісу № 203896794, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування за полісом № 203896794 в розмірі 31512,36 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 29674 від 15.07.2022 року. Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 49130,86 грн., при цьому Полісом № 203896794 покрито частину шкоди на суму 31512,36 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 17618,50 грн. = 49130,86 грн. - 31512,36 грн. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Згідно ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, АТ «СГ «ТАС» відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю та необхідно стягнути із відповідача на користь позивача завдані збитки в розмірі 17618,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 32591 від 17.10.2024 року про сплату судового збору в розмірі 3028 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved