Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У серпні 2024 року представник [PERSON] адвокат Болдирєва Дар`я Ігорівна звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просила суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року на користь [PERSON] , яка у подальшому змінила прізвище на [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилалася на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] , яка у подальшому змінила прізвище на [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. 20 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, так як він має на утриманні дитину: [PERSON] , [INFO] . Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом щодо подачі відзивів на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Так судом по справі встановлено, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі з 02 лютого 2016 року, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року було розірвано. Від даного\~шлюбу сторони\~мають неповнолітню\~дитину - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року, по цивільній справі № 185/1377/19, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , яка у подальшому змінила прізвище на [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. 20 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 399. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд, та висновки \~ \~ \~ \~Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.\~70\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~розмір відрахувань\~із заробітної\~плати,\~пенсії,\~стипендії та\~інших доходів\~боржника вираховується\~із суми,\~що залишається\~після утримання\~податків,\~зборів та\~єдиного внеску\~на загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування.\~ Із\~заробітної плати\~боржника може\~бути утримано\~за виконавчими\~документами до\~погашення у\~повному обсязі\~заборгованості:\~у разі\~стягнення аліментів,\~відшкодування шкоди,\~заподіяної каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я або\~смертю особи,\~у зв`язку\~із втратою\~годувальника,\~майнової та/або\~моральної шкоди,\~завданої кримінальним\~правопорушенням або\~іншим суспільно\~небезпечним діянням,\~-\~50\~відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що він вдруге одружився, має на утриманні ще одну дитину, а тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, та наявність дитини від іншого шлюбу, може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] , визначений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на користь [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved