Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що [INFO] померла його матір спадкодавець за законом [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , що належав померлій згідно записів в погосподарській книзі №9 за 2023-2008 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , рік забудови 1955. У встановленому законом порядку він спадщину прийняв після смерті матері, написавши відповідну заяву. Наслідком його звернення була заведена спадкова справа №170/2006. Спадкова справа зберігається у державного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області. Він є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину та не відмовився від неї. Інші спадкоємці за заповітом та за законом 1-ї черги відсутні. Станом на сьогоднішній день Веселівська сільська рада Коростенського району увійшла в склад Ушомирської ОТГ, тому остання є відповідачем по справі, яка за певних умов має право на спадкове майно. Відповідно до чинного законодавства України, особа, яка прийняла спадщину, є власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо належності спадкодавцю, на момент смерті об`єкту спадкування та неможливості оформити спадкові права в органах нотаріату, зазначає наступне. Вказаний будинок було побудовано спадкодавцем, але не було належним чином оформлено право власності на нього та не отримано відповідних документів, які б посвідчували це право. Оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] у встановленому порядку проведена не була, враховуючи, що реєстрація будинків органами БТІ на той час проводилася лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією від 31.01.1966 року Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», то відповідно зазначений будинок в органах МБТІ зареєстрований не був, так як законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у нього виникла необхідність звернутися до суду для встановлення свого права власності. Нотаріус, відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відповідно до п.4.14 Глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, у нього відсутній. На даний час він позбавлений можливості зареєструвати право власності на спадкове майно за своїм спадкодавцем, так як власник повинен особисто звернутись до відповідного реєстратора з відповідною заявою. Враховуючи, що при житті право власності на спадкове майно спадкодавець не зареєстрував, тобто, щодо нього створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у позивача виникла необхідність звернутися до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно. Просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , що залишилось після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 80 років в с.Розівка Коростенського району Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 18.11.2005 року виконкомом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. З довідки виконкому Ушомирської сільської ради Веселівського старостинського округу Коростенського району Житомирської області №516 від 22.09.2021 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала на момент своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою була зареєстрована та проживала одна. З довідки №241 виданої 04.06.2024 року старостою Веселівського старостинського округу Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області Киселевич Т.Д. слідує, на праві приватної власності [PERSON] належав житловий будинок з надвірними допоміжними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (рік побудови 1938р.). Дана довідка видана на підставі запису в погосподарській книзі №9 за 2023-2028 роки ОПО №34-0082-3 виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Веселівського старостинського округу Позивач, як син померлої [PERSON] , входить до кола спадкоємців 1 черги за законом. Ступінь родинного зв`язку позивача з його спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 04.05.1954 року с.Холосно Коростенського району Житомирської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00033532392 від 05.11.2021 року про зміну прізвища спадкодавця позивача з [PERSON] на [PERSON] під час реєстрації шлюбу. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 17.05.2006 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневичу С.О. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа №170/2006. З матеріалів вказаної спадкової справи слідує, що інші спадкоємці за законом або заповітом відсутня. 07.08.2024 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті матері на житловий будинок [ADDRESS] . На подане звернення позивач отримав лист за №571/02-14 від 07.08.2024 року зі змісту якого слідує про неможливість видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно. З технічного паспорту, виготовленого КП «Коростенське міжміське бюро технічне інвентаризації Житомирської обласної ради» слідує, що інвентаризація будинку [ADDRESS] проводилась 26.06.2024 року. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Також, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, зміст якого свідчить про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом в органах нотаріату, а також, що право власності спадкодавця позивача [PERSON] на спадкове нерухоме майно, з приводу якого порушено спір, ніким не оспорено, тому наявні підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданим 11.07.2019 року, він звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.10 Закону України "Про судовий збір". Отже, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved