Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

02 грудня 2024 року ТОВ «Коллект Центр», через систему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором №77773284 від 17 вересня 2021 року в розмірі 23438 гривень 55 копійок, сплачений судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000 гривень 00 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір №77773284. Згідно п.1.1 Договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 Договору про надання позики, сума позики становить 7000 гривень 00 копійок; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Згідно положень Договору, це договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямована на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на даний час строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 22 лютого 2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство безпечних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №77773284. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №77773284. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77773284. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №77773284 від 17 вересня 2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23438 гривень 55 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 16437 гривень 40 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 01 гривня 15 копійок - нараховані 3% річних. За вказаних обставин позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. 06 січня 2025 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Глущенка О.С. на позовну заяву, в якому останній зазначає, що він прийшов до висновку, що вимоги, зазначені у позовній заяві, не підлягають до задоволення. Зазначає, що на підтвердження вимог представником позивача долучено розрахунок заборгованості за договором позики №77773284 від 17 вересня 2021 року, згідно якого вбачається, що станом на 29 лютого 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 23438 гривень 55 копійок, яка складається з 7000 гривень 00 копійок заборгованості за основою сумою боргу, 16437 гривень 40 копійок заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги (10 січня 2023 року), проте позивачем не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості за відсотками, саме у заявленому розмірі 16437 гривень 40 копійок. Разом із тим, згідно з договором позики, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» визначено, що загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 8365 гривень 14 копійок. Відповідно до договору позики кредит надається строком на 28 днів, тобто до 15 жовтня 2021 року. Розрахунок загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором позики, зазначені у таблиці обчислення, яка є додатком до договору, та згідно якої вбачається, що загальна вартість позики складає 8365 гривень 14 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок - сума позики, 1365 гривень 14 копійок - проценти за користування позикою. Вказує, що позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором позики не долучено документу, передбаченого ст.41, 49 Закону України «Про платіжні послуги», ст.13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження виконання обов`язку кредитора щодо переказу коштів відповідачу, позивачем надано довідку про перерахування суми кредиту за допомогою АРІ-інтерфейсу, довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» про прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року. Однак, на думку представника відповідача, вказані докази є неналежними та недостатніми, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів. Із огляду на вказане, на думку представника відповідача, матеріали позовної заяви не містять належних, достатніх доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умов договору позики щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу відповідачу, реквізити якого неповно зазначено у тексті договору. Зазначає, що позивачем не долучені а ні виписки з банківського рахунку, а ні заявки відповідача на оформлення кредиту, в якій би могла міститись повна інформація про банківський рахунок відповідача. Відтак, із огляду на наявні матеріали справи, відсутні докази належності електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Також посилається на те, що позивачем не долучено до позову безпосередньо і сам договір про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладений між ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що ставить під сумнів усю позицію позивача у справі. За таких обставин, позивачем не доведено належними та достатніми доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок. Належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачу певної суми від кредитодавця можуть бути виключно первинні документи, яких позивачем не надано. Крім того вказує, що справа, яка розглядається, є типовою та нескладною. Беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справ, вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи, не відповідає критерію розумності та стягнення їх у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. За вказаних обставин, представник відповідача просив: прийняти відзив на позовну заяву до розгляду; відмовити у задоволенні позову повністю; відмовити у стягненні судових витрат із відповідача на користь позивача. 10 січня 2025 року на адресу суду, через систему «Електронний суд», надійшла відповідь ТОВ «Коллект Центр» на відзив, в якому представник позивача зазначає, що на виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позивачальника у розмірі 7000 гривень 00 копійок. Враховуючи, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «ФК «Фінекспрес», на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес», відповідно до якої 17 вересня 2021 року здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок [NUMBER] , який належить позичальнику, у сумі 7000 гривень 00 копійок. Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Ні первісний кредитор, ні позивач не є банками та на них не розповсюджується дія Закону України «Про банки та банківську діяльність». Разом з ти, кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність яких регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові позивач. Небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Отже, твердження відповідача не заслуговують на увагу. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому, відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Так, відповідно до п.2 договору позики, сума позики 7000 гривень 00 копійок. Строк позики 28 днів. Знижена процентна ставка - 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день становить 2,70%. Відповідно до п.4 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та погашення, на залишок позики, та, у випадку дострокового її повернення, підлягають відповідному перерахунку. Умовами договорі та п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 28 днів (пільгового) строку користування позикою. Отже, нарахування відсотків здійснювалося в межах строку, визначеного та погодженого сторонами. Відповідачем було укладено договір позики за власним бажанням, добровільно без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладення договору, відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з виконання умов договору, зокрема відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Зазначає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на досвід адвоката та обсяг складеного документу, оскільки сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. За вказаних обставин, представник позивача просив суд: долучити до матеріалів справи відповідь на відзив; позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ТОВ «Коллект Центр» про розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 січня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Коллект Центр» та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію, що становлять банківську таємниці. 16 січня 2025 року на адресу суду, через систему «Електронний суд», надійшли заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Глущенка О.С. на відповідь на відзив, в якому представник відповідача зазначає, що відповідно до договору позики №77773284 від 17 вересня 2021 року, кредит надається строком на 28 днів, тобто до 15 жовтня 2021 року. Будь-яких застережень у договорі позики, що строк позики після спливу 28 днів строку позики, продовжується на інших умовах, не має. Проект договору позики був розроблений позикодавцем, а тому позикодавець не був позбавлений можливості зазначити будь-який інший строк дії договору позики, ніж 28 днів. У матеріалах цивільної справи є документ, який названий: «Правила надання грошових переказів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Ці правила, на думку представника відповідача, це просто друкований текст на листах формату А4. Указаний документ ніким не підписаний. У справі відсутні відомості: коли, ким, які Правила та у якій редакції були оприлюдненні на сайті позикодавця. За вказаних обставин, Правила є недостовірним та недостатнім доказом. 21 січня 2025 року на адресу суду, через систему «Електронний суд», надійшли додаткові пояснення представника позивача ТОВ «Коллект Центр», в яких викладені доводи, що є аналогічними доводам представника позивача, що викладені у відповіді на відзив. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, врахувавши доводи сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Судом встановлено, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284, який підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором XWwqVY0VdC. Згідно п.1 вказаного Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 зазначеного Договору позики, параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики 7000 гривень 00 копійок; строк позики 28 днів; процентна ставка (базова) за день 1,99% (фіксована); дата надання позики 17 вересня 2021 року; дата повернення позики 15 жовтня 2021 року; знижена процентна ставка за день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 0,70%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 2,70%; пеня за день (не застосовується в період карантину) 2,70%; орієнтовна реальна процентна ставка 920,1%; орієнтовна загальна вартість позики 8365 гривень 14 копійок. Згідно п.3 вказаного Договору позики, позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.4 зазначеного Договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно п.5.2 вказаного Договору позики, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що на момент підписання цього договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до п.12 зазначеного Договору позики, цей договір дистанційно, в електронній формі, з використаннм інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. У п.20 вказаного Договору позики зазначені юридичні адреси та реквізити сторін, зокрема у реквізитах позичальника [PERSON] зазначений рахунок [NUMBER] та контактний номер мобільного телефону [NUMBER] . Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284 від 17 вересня 2021 року та підписана відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором XWwqVY0VdC: дата видачі кредиту/дата платежу 17 вересня 2021 року/15 жовтня 2021 року; кількість днів у розрахунковому періоді 28 днів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - -7000 гривень 00 копійок/8365 гривень 14 копійок; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 7000 гривень 00 копійок/7000 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом 1365 гривень 14 копійок; реальна річна процентна ставка 920,1%; загальна вартість кредиту 8365 гривень 14 копійок. Суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву стороною відповідача не заперечується ні факт укладення вищевказаного договору позики, ні факт належності відповідачу банківської картки № [NUMBER] , а також надходження на дану картку позичкових коштів у сумі 7000 гривень 00 копійок, на підставі Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284 від 17 вересня 2021 року. При цьому, вищевказані положення Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284 від 17 вересня 2021 року недійсними не визнавалися, факт їх неукладеності не встановлювався, внаслідок чого в силу приписів ст.6, 627 ЦК України, підписавши цей договір, відповідач [PERSON] погодився із запропонованими умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів та строком їх нарахування. Відсутність доказів, які б свідчили про звернення відповідача [PERSON] з моменту укладення вищевказаного договору до даного часу до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з приводу невиконання останнім своїх зобов`язань за зазначеним договором, тобто неперерахування грошових коштів, у визначеному сторонами розмірі, на його банківську картку, об`єктивно вказує на належне виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своїх зобов`язань за вказаним договором та отримання відповідачем [PERSON] позичкових коштів за цим договором у розмірі, визначеному сторонами. Також, відповідно до абз.2 ч.1 ст.1076 ЦК України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановленихЗаконом України «Про банки і банківську діяльність». Згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини. Представник відповідача стверджуючи у відзиві на позовну заяву про те, що позивач не надав до суду доказів отримання боржником коштів, не звернув увагу на те, що перерахування позичкових коштів за вищевказаним договором відбувалося на рахунок відповідача [PERSON] у банківській установі та до вказаних відомостей позивач доступу не має, оскільки такі відомості є даними клієнта банку, які не підлягають розголошенню. Крім того, розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових рахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Оскільки, позичкові кошти за вказаним договором надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, відтак всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Верховним Судом України в постанові від 24 лютого 2016 року за №6-50цс16 наголошується, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Крім того, відповідно до довідки №КД-000001051/ТНПП від 10 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Фінекспрес», останнє повідомило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про те, що ТОВ «ФК «Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг у переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року №21/764-рк). Підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) Дата 17 вересня 2021 року; 2) Номер платежу f5ba7d02-f5c9-461c-bc85-fa0afd28d83d; 3) Сума 7000 гривень 00 копійок; 4) Отримувач - ЕПЗ номер [NUMBER] . Представник відповідача вказуючи про неналежність та недостатність вказаного довідки як доказу, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів, жодним чином таке твердження не обґрунтував та не надав суду доказів, які б спростовували викладені у вищевказаній довідці відомості. Також, згідно листа №20.1.0.0.0/7-250124/64860-БТ від 30 січня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» з додатками до нього, які надійшли до суду на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано картку № [NUMBER] , номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 17 вересня 2021 року по 17 жовтня 2021 року та який знаходиться в даних [PERSON] - [NUMBER] , при цьому 17 вересня 2021 року на картку № [NUMBER] зарахована грошові кошти у сумі 7000 гривень 00 копійок. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі вищевказаного договору, внаслідок чого суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо недоведеності позивачем факту надання відповідачу позичкових коштів за вищевказаним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем ТОВ «Коллект Центр» доведено факт укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] . Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284 від 17 вересня 2021 року, а також отримання відповідачем [PERSON] на підставі вказаного договору позичкових коштів в сумі 7000 гривень 00 копійок. Однак, згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, визначені договором, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Так, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №77773284 від 17 вересня 2021 року, що складений ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», станом на 22 лютого 2022 року, товариство нарахувало відповідачу [PERSON] заборгованість у загальній сумі 23437 гривень 40 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок - основний борг; 16437 гривень 40 копійок - проценти, які нараховані за період з 17 вересня 2021 року по 13 січня 2022 року. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») та ТОВ «Вердикт Капітал» («Фактор») укладено договір факторингу №22/02/2022. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 153 662 582 гривні 15 копійок, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеним між клієнтом і боржниками. Згідно п.2.2 зазначеного Договору факторингу, відповідно до умов цього договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.2.4 зазначеного Договору факторингу, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Згідно п.2.5 вказаного Договору факторингу, фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до п.6.1.4 зазначеного Договору факторингу, право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Відповідно до п.7.1 вказаного Договору факторингу, сторони домовилися, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 6 382 999 гривень 39 копійок. Згідно п.7.2 зазначеного Договору факторингу, фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів не пізніше 23 лютого 2022 року. 22 лютого 2022 року клієнтом - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та фактором - ТОВ «Вердикт Капітал» підписано та скріплено печатками товариств акт приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №22/02/2022 від 22 лютого 2022 року. Відповідно до платіжного доручення №333740001 від 23 лютого 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» перерахував на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти у сумі 6 382 999 гривень 39 копійок згідно договору факторингу №22/02/2022 від 22 лютого 2022 року. Згідно Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №22/02/2022 від 22 лютого 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №77773284 від 17 вересня 2021 року у загальній сумі 23437 гривень 40 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок сума заборгованості за тілом; 16437 гривень 40 копійок сума заборгованості по процентам за користування. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №77773284, який складений представником ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» за період 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року за користування [PERSON] грошовими коштами у сумі 7000 гривень 00 копійок нараховано 3% річних у сумі 01 гривня 15 копійок, внаслідок чого загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 23438 гривень 55 копійок, з яких: 7000 гривні 00 копійок заборгованість по основній сумі кредиту; 16437 гривень 40 копійок заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 01 гривня 15 копійки нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» («первісний кредитор») та ТОВ «Коллект Центр» («Новий кредитор») укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Згідно п.5.1 зазначеного Договору, первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору реєстри боржників та документацію на умовах та в порядку визначених цим договором. Відповідно до п.5.2 вказаного Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). 10 січня 2023 року первісним кредитором - ТОВ «Вердикт Капітал» та новим кредитором - ТОВ «Коллект Центр» підписано та скріплено печатками товариств акт приййому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року. Згідно Реєстру боржників від 10 січня 2023 року до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року (Том №2), ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №77773284 у загальній сумі 23438 гривень 55 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16437 гривень 40 копійок сума заборгованості за нарахованими процентами; 01 гривня 15 копійки відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №77773284 від 17 вересня 2021 року, який складений представником ТОВ «Коллект Центр» станом на 13 листопада 2024 року, відповідач [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за вищевказаним договором в загальній сумі 23438 гривень 55 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок сума заборгованості за тілом кредиту; 16437 гривень 40 копійок сума заборгованості за відсотками; 01 гривня 15 копійок 3% річних. У позовній заяві ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №77773284 у сумі 23438 гривень 55 копійок, складові якої відображені у вищевказаному розрахунку заборгованості за договором №77773284 від 17 вересня 2021 року, який складений представником ТОВ «Коллект Центр» станом на 13 листопада 2024 року, при цьому, як на підставу правомірності нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування, який встановлений договором у 28 днів, посилається на Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), які затверджені директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказ №12/08/2021 від 12 серпня 2021 року, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Разом з тим, Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), які затверджені директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказ №12/08/2021 від 12 серпня 2021 року, які додані позивачем ТОВ «Коллект Центр» до позовної заяви, не містять підпису відповідача [PERSON] , у тому числі і у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, положення п.п.5.1 вищевказаного договору позики, не містить інформації про те, що відповідач [PERSON] ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ саме із Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), які затверджені директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказ №12/08/2021 від 12 серпня 2021 року, які додані позивачем ТОВ «Коллект Центр» до позову та що ці правила, станом на день укладення договору позики, взагалі містили умови щодо сплати позичальником відсотків за понадстрокове користування позичковими коштами. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Коллект Центр» не доведено належними та допустимими доказами, що сторонами договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284 від 17 вересня 2021 року погоджено нарахування відсотків за понадстрокове користування отриманими у позику коштами, тобто після 15 жовтня 2021 року. Подібні правові висновки щодо недоведення позивачем факту погодження певних умов у кредитних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №460/4070/18-ц (провадження №61-9156св20), від 13 травня 2021 року у справі №359/4430/18 (провадження №61-17911ск19), що судом застосовуються у конкретній справі з метою дотримання положень ч.4 ст.263 ЦПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування позикою у сумі 15072 гривні 26 копійок (16437 гривень 40 копійок (розмір відсотків, які нараховані за період з 17 вересня 2021 року по 13 січня 2022 року) відняти 1365 гривень 14 копійок (розмір відсотків, які погоджені сторонами за договором позики) за договором позики №77773284 від 19 вересня 2021 року відсутні. Доказів погашення відповідачем [PERSON] заборгованості за договором позики, яка складається з: 7000 гривень 00 копійок - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1365 гривень 14 копійок - заборгованість за відсотками; 01 гривня 15 копійок - нараховані 3% річних, як позивачу, так і первісному кредитору, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаним договором позики, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77773284 від 17 вересня 2021 року у загальній сумі 8366 гривень 29 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1365 гривень 14 копійок - заборгованість за відсотками; 01 гривня 15 копійок - нараховані 3% річних. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №0475730013 від 19 листопада 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 8366 гривень 29 копійок відповідає 35,69% від заявленої ціни позову - 23438 гривень 55 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (35,69% від 2422 гривні 40 копійок становить 864 гривні 55 копійок). Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 01 липня 2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір №01-07/2024 про надання правової допомоги. У вказаному договорі визначено загальний предмет договору та загальні формулювання правової допомоги, яка надається адвокатом. Згідно п.4.1 вказаного Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №329 від 11 жовтня 2024 року, сторони за договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, товариство ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатське об`єднання АО «Лігал Ассістанс», погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : 1.1 надання усної консультації 3000 гривень; 3.1 складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000 гривень. Згідно Витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08 листопада 2024 року, сторони за договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, товариство ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатське об`єднання АО «Лігал Ассістанс», погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: відповідач [PERSON] , договір №77773284: 1.1 надання усної консультації 3000 гривень; 3.1 складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000 гривень. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що справа, яка розглядається, є типовою та нескладною. Беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справ, вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи, не відповідає критерію розумності та стягнення їх у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Зазначені доводи представника відповідача, з урахуванням їх змісту, суд розцінює як клопотання про зменшення витрат позивача на правову допомогу. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23). Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial