Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат. Посилається на те, що з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2009 року було розірвано. За час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилося двоє дітей: доньки [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 14.02.2018 року по справі 309/2783/17, встановлено розмір\~ стягуваних аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 600 гривень\~ щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів визначений\~ у сумі 600 гривень, на кожну дитину є малим. Відповідач на усне прохання у добровільному порядку збільшити розмір аліментів на утримання дітей у зв`язку із значною інфляцією в країні, збільшенням прожиткового мінімуму та споживчих цін не реагує. Зазначає, що вона працює у Данилівський гімназії дошкільного підрозділу, місячна заробітна плата становить10770,71 грн., а тому доходи [PERSON] \~ є замалими,\~ у зв`язку з чим змушена звернутися до суду із позовом про збільшення розміру стягнення аліментів. Відповідач не бере участі у додаткових витратах, а саме\~ пов`язаних з навчанням доньок, які навчаються у КЗ «Берегівському медичному фаховому коледжі» Закарпатської обласної ради на платній основі. Крім того не надає коштів\~ потрібних на придбання продуктів харчування, одягу, канцелярського приладдя, інше та оплату комунальних послуг орендованої квартири. Відповідач [PERSON] є здоровим, працює за кордоном, має високі доходи, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі. Просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 (п`ять тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Стягувати\~ щомісячно з [PERSON] витрати за оренду житла\~ у розмірі 6 000 (шість тисячі) гривень до червня 2026 року, а також стягувати раз на рік\~ з [PERSON] , витрати на оплату навчання в розмірі 27420 грн. на двох дітей, а саме по 50% вартості навчання на кожну дитину за 2024-2025 та 2025-2026 навчальні роки. 03.02.2025 року в порядку, передбаченому ЦПК України, представником відповідача адвокатом Кричфалушій І.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, подано відзив до суду, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує на те що, відповідач любить своїх доньок та весь час забезпечує всіма необхідними речами, постійно передає кошти дітям. Доньки проживають разом з їх бабусею у с. Рокосово Хустського району. На даний час [PERSON] немає стабільних доходів та постійної роботи. Крім того створив нову сім`ю, в якій народилися двоє дітей: [PERSON] 2011 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, яка є інвалідом від народження та потребує постійної сторонньої допомоги. Щодо додаткових витрат вказує, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дітей при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти. Крім того у КЗ «Берегівський медичний фаховий\~ коледж» Закарпатської обласної ради має свій гуртожиток, проживання в якому забезпечуються студенти коледжу, однак позивачка не виявила бажання для поселення доньок до гуртожитку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить\~ їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Адвокат Кричфалушій І.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять відмовити\~ у задоволенні позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 17,18). Згідно рішення Хустського районного суду від 14.02.2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Хустським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 04.12.2015 року аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 600 /шістсот/ гривень на кожну дитину щомісячно, від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття (а.с.9-12). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Згідно положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст. 182-184,192 СК України. Так, відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Верховний Суд в постанові від 21 липня 2021 року в справі №691/926/20 зазначив, що враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~\~ Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка вказує на зміну цін на товари, харчування, канцелярське приладдя, одяг, взуття, проживання в гуртожитку, тощо, що збільшує її витрати. Однак суд не може надати оцінку даним обставинам, оскільки позивачка жодних доказів щодо цього не надала, її доводи ґрунтуються лише на твердженнях щодо цього. Зважаючи на встановлені судом обставини, потреби дітей у належному утриманні, суд вважає наявними підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини. В свою чергу відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б унеможливлювали сплату ним аліментів у спосіб про який просить позивач, у передбаченому ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надав. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум з 01 січня 2024 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 грн. Визначаючись щодо зміненого розміру аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, рівність їхніх прав, а тому суд, з огляду на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності та надані докази, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 6 вересня 2021 року в цивільній справі № 127/16846/21. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вражає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн.\~ судового збору .

Outcome: partial