Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить розірвати договору довічного утримання (догляду) укладеного 20 січня 2022 року між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений Ра\-діоновою Л.І., держаним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної онтори та зареєстрований в реєстрі за №8-15. Визнати право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та скасувати обтяження на майно (індексний номер 62958813), а саме на вартиру за адресою: [ADDRESS] у вигляді заборони на відчуження майна, накладене 20 січня 2020 року державним нотаріусом Шостої київської держа\-ної нотаріальної контори Радіоновою Л.І., на підставі договору довічного утримання (догляду) № 8-15від 20.01.2022 року. Позов обгрунтовано тим, що відповідач невиконує своїх зобов`язань за вищезазначеним договором. Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача та замінено третю особу, на належну третю особу: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в м.Києві (01001, м. Київ, Печерський район, провулок Музейний, будинок 2-Д), яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 10 жовтня 2024 року Ухвалою суду було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх учсті. Позов підтримали та просили задовольнити. Відзив від відповідача не надійшов. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті дружини [PERSON] , яка настала [INFO] , [PERSON] залишився проживати один. Позивач довгий час пропрацював в Київській міській нічній лікарні №12, на посаді масажиста, де і познайомився з [PERSON] . 22.01.2022 року між Позивачем та Відповідачем , був укладений договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений Радіоновою Л.І, державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №8-15. 22.01.2022 державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна - квартири [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 8-16. Відповідно до п. 1 цього Договору "Відчужувач" [PERSON] передає у власність "Набувачу" [PERSON] , а "Набувач» [PERSON] отримує у Власність квартиру на умовах цього Дого\-вору. Відповідно до 1.2. Договору квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] ). Вказана квартира складається з двох жи\-тлових кімнат, загальною площею - 48,3кв.м., житловою площею - 26,90 кв. м. Відповідно до п. 1.3 Договору квартира належала По\-зивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шо\-стою київською державною нотаріальною конторою 04 березня 2021 року за р. №8-53, право власності на яку зареєстровано Шостою київською державною нотаріальною конторою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 березня 2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2304901280000. Після укладення зазначеного Договору Відповідач перестала відвідувати Позивача, він неодноразово намагався зв`язатись з Відповідачем з метою з`ясування причин невиконання умов Договору, однак довгий час Відповідач на зв`язок не виходила. Пізніше, коли Позивач випадково додзвонився до Від\-повідача влітку 2022 року, вона йому повідомила, що перебуває закордоном, а саме в Чехії, у своєї доньки і не збирається повертатись до України. На даний час не відомо. Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно доч.1 ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Таким чином, враховуючи надані суду докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із застосуванням наслідків розірвання договору у вигляді визнання права власності за [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved