Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

В грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 29\~червня 2019\~року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2024 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть, в них зникло почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, відповідач відмовляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС, а тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно поданої письмової заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує повністю, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 29 червня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~33, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 червня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2024 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, сторони спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Відповідач відмовляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не подав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачка має право надалі йменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 8). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~1211,20\~грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved