Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

19 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (надалі також - позивач, ТОВ «Фінпром Маркет»)через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики № 1668951 в розмірі 22853 грн 25 коп., а також понесених судових витрат. Відповідач у позові був зазначений як гр. [PERSON] . Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви в частині уточнення прізвища відповідача (а.с. 63). 30 грудня 2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви, надав до суду позовну заяву у новій редакції із вірним зазначенням прізвища відповідача - « [PERSON] », із відредагованим викладом обставин справи та доказами надіслання відповідачу копії відповідної позовної заяви (а.с. 65-87). Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 88). Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Фінпром Маркет» (з урахуванням позовної заяви в новій редакції) посилалось на те, що 28 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі також - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1668951. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7500 грн 00 коп., строком на 30 днів - до 27.04.2021 зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками. В подальшому, 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Отже, відповідно до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача. Крім того, 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передає (відступає), а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржників. Відповідно до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22980 грн 00 коп., з яких 7500 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15480 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі: 22853 грн 25 коп., що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500 грн 00 коп. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 15353 грн 25 коп. У судове засідання, призначене на 03 лютого 2025 року представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 91), у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 3). У заяві, яку представник позивача подав до суду 03 лютого 2025 року, він просив справу 03 лютого 2025 року розглядати за його відсутності та не заперечував проти заочного рішення у даній справі (а.с. 96). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 62). Судова повістка на 03 лютого 2025 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30 грудня 2024 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов,направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду 08 січня 2025 року із відміткою поштового відділення - «адресат відсутній за вказаною адресою» 07 січня 2025 року (а.с. 92-95). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд дійшов висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 30 грудня 2025 року вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30 грудня 2024 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 28 березня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1668951 (а.с. 11). Відповідно до пункту 1 вказаного договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Згідно з пунктом 2 умов договору сума позики складає 7500 грн. 00 коп., строк позики - 30 днів, процентна ставка (базова/день) фіксована - 1,99%. Дата надання позики 28.03.2021, дата повернення позики (останній день) 27.04.2021, знижена процентна ставка/день - 0,79 %, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 288,35%, орієнтовна загальна вартість позики 9277 грн 50 коп. Згідно з пунктом 5 вказаного договору, зазначено, що Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Пункт 6 Договору передбачав, що договір діє з моменту перерахування суми позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язання за цим договором. Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 28 березня 2021 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором від імені [PERSON] (а.с. 11). Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення договору № 1668951 використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на електронну адресу - [INFO] (а.с. 22). Відповідно до копії платіжної інструкції 9764b79c-f67f-4f0b-96aa-a521f4434eb6, 28.03.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило перерахування грошових коштів в розмірі 7500 грн 00 коп. отримувачу [PERSON] (а.с. 24- зі звороту). З інформації, що міститься у довідці ТОВ «ФК Фінекспрес» вих. № КД-000002232/ТНПП від 14.11.2024 вбачається, що ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 28.03.2021 року; номер платежу 9764b79c-f67f-4f0b-96aa-a521f4434eb6; сума 7500.00 грн.; отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] . Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с. 24). Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками. 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого, Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток № 1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, щодо Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги) (а.с. 25-зі звороту-29). Відповідно до пункту 5.2. Договору факторингу № 2610 від 26.10.2021, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього Договору. Також, 26 жовтня 2021 року клієнтом та фактором підписаний акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року (а.с. 32). Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 26 жовтня 2021 року до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача: 7500 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15480 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 33-зі звороту-34). 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передає (відступає), а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржників (а.с. 37-41). У договорі сторони врахували, що Клієнт володіє правами грошової вимоги до третіх осіб (боржників), пов`язаними з кредитними коштами, погашення боржниками заборгованостей, за якими не відбулось в строк з тих чи інших причин. Відповідно до пункту 1.1. Договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, за цим Договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, щодо Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги). Також, 03 квітня 2023 року клієнтом та фактором підписаний акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року (а.с. 43-зі звороту). Відповідно до Реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача: 7500 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15480 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 44-зі звороту-45). Згідно з наданим розрахунком заборгованості за період з 23.08.2021 по 17.12.2024 розмір заборгованості [PERSON] за договором позики № 1668951 від 28.03.2021 складає 22853 грн 25 коп., що складається із суми заборгованості за тілом позики в розмірі 7500 грн 00 коп., суми заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 15353 грн 25 коп. (а.с. 5-7). Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору позики № 1668951 від 28 березня 2021 року виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1668951 від 28 березня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі: 22853 грн 25 коп., що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500 грн 00 коп. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 15353 грн 25 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1668951 від 28 березня 2021 року, відповідно до якого відповідач отримав кредити у сумі 7500 грн 00 коп. строком на 30 днів до 27 квітня 2021 року. Договір передбачав, що він діє з моменту перерахування суми позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язання за цим договором. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняв пропозицію укласти договір (а.с. 11). Відповідно до довідки ТОВ «ФК Фінекспрес» вих. № КД-000002232/ТНПП від 14.11.2024 про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 24). Отже, суд зазначає, що позивачем належними чином доведений факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 7500 грн 00 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором № 1668951 від 28 березня 2021 року у розмірі 7500 грн 00 коп. та не сплатив нараховані проценти. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Відповідно до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача. ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу № 030423-ФК набуло статус нового кредитора за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1668951 від 28 березня 2021 року, та отримало право вимоги щодо [PERSON] відносно заборгованості за вказаним договором. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за процентами - не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», яке набуло право вимоги за відповідним договором позики на підставі договору факторингу № 030423-ФКвід 03 квітня 2023 року. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 23.08.2021 по 17.12.2024 розмір заборгованості [PERSON] за договором позики № 1668951 від 28.03.2021 в загальному розмірі складає 22853 грн 25 коп., з них: заборгованість за основною сумою боргу в сумі 7500 грн 00 коп., заборгованість за відсотками в сумі 15353 грн 25 коп. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп.(а.с. 4). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі [PERSON] у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Фінпром Маркет». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3500 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн 00 коп., що підтверджується договором № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року (а.с. 47-49), актом №1-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Фінпром Маркет» за договором № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року (а.с. 51-52), актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, що є додатком № 1 до договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року (а.с. 52-зі звороту-53), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579930913.1 від 12 грудня 2024 року про здійснення оплати акту № 1-П приймання наданої правничої допомоги від 02 грудня 2024 року за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року (а.с. 54), копією ордеру про надання правничої допомоги серії АХ № 1149961 від 01 листопада 2024 року (а.с. 54-зі звороту), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року (а.с. 55). Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність наданих послуг та суми виплаченого гонорару, те що позов задоволено, а також те, що відповідач не надав заперечень та не просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсною, необхідною та розумною в частині її розміру, відповідає складності справи та підтверджена належними та допустимими доказами. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 3500 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved