Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 126 від 08.08.2014. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 відкрито провадження в даній справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього, 23.01.2025 від позивача надійшла заява, у якій він не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. У судове засідання відповідач повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації її місця проживання, які повернулись без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Водночас, 12.12.2024 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява про визнання позову відповідачем та проведення розгляду справи без її участі. Однак при вирішенні справи суд не бере до уваги вказану заяву, через наявність обґрунтованого сумніву, що заява про визнання позову надіслана саме відповідачем, а її зміст відповідає дійсному волевиявленню сторони, враховуючи наступне. Упродовж розгляду справи відповідач жодного разу не отримала документи, які надсилались судом засобами поштового зв`язку. Крім того, маючи можливість подати заяву до суду із використанням електронної пошти (з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом), або через підсистему «Електронний суд», що дозволило б суду достовірно ідентифікувати відповідача, остання обрала спосіб комунікації із судом саме за допомогою поштового листування. Відтак, суд вирішує справу з урахавуванням даних про неотримання відповідачем судових повісток та відсутності позиції відповідача по суті спору. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справ, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 126 від 08.08.2014, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1255 від 02.07.2015. Позивач наполягає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Сумнівів у правдивості таких тверджень позивача у суду немає. Положенням ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Як визначено ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова у його розірванні означатиме примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи.

Outcome: approved