Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

07 жовтня 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Панфілову Д.А., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 62-2024-Ф від 03 липня 2024 року, звернувся до Березнегуватського районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого годувальника. В заяві зазначив, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] . З початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ, військова частина [NUMBER] . [INFO] на території Донецької області у м. Маріуполь під час захисту незалежності України [PERSON] загинув. Заявник тривалий час мав розлади здоров`я та йому було встановлено 3 групу інвалідності безстроково. Його загиблий брат весь час його лікування здійснював догляд за ним, оплачував комунальні послуги та ліки, підтримував його фінансово, був єдиним джерелом підтримки. Крім того брат заявника постійно з ним проживав, купував побутову техніку для спільного використання, робив ремонт у будинку, в якому вони проживали, оплачував заміну вікон. На підставі зазначеного заявник просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю з братом [PERSON] та перебування на його утриманні з 2015 року по [INFO] . Встановлення вказаного факту йому необхідно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата під час захисту батьківщини. Судом ухвалою від 23 грудня 2024 року до участі у даній справі в якості заінтересованих осіб було залучено Головне управління Пенсійного фонду України та Міністерство оборони України, оскільки рішення суду може вплинути на їх права та обов`язки. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. Крім того пояснив, що проживав разом з братом [PERSON] однією сім`єю з 2015 року у своєму будинку по [ADDRESS] . Брат систематично надавав йому фінансову допомогу, купував продукти харчування, лікував його, робив ремонту його будинку, купував меблі, сплачував комунальні послуги. Власних коштів йому на вказані речі не вистачало. При цьому зазначив, що його брат [PERSON] з 2015 року постійно проходив військову службу за контрактом та приїздив до нього лише в період відпустки на 5-10 днів. Представник заявника в судовому засіданні також підтримала заявлені вимоги заявника, просила суд їх задовольнити, оскільки допомога брата заявника була хоч і не єдиним джерелом його доходу, однак систематичним, брат мав можливість допомагати заявнику, оскільки отримував чималу заробітну плату, постійно проживав разом із заявником, мав з ним спільний побут, взаємні права та обов`язки. Представник Березнегуватської селищної ради в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи за його відсутності та не заперечення проти заявлених вимог. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в судове засідання також не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Крім того направила на адресу суду письмові пояснення з нормами чинного законодавства України, які передбачають умови призначення заявнику за його зверненням пенсії по втраті годувальника. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, направив клопотання про залишення заяви заявника без розгляду з підстав можливого спору про право, в задоволенні якого судом відмовлено. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] зареєстрований та фактично проживає по [ADDRESS] , що вбачається з витягу з реєстру Березнегуватської територіальної громади від 16 серпня 2024 року (а.с.14,15). Заочним рішенням Березнегуватського районного суду від 06 квітня 2011 року його шлюб з [PERSON] було розірвано, про що свідчить копія вказаного рішення суду (а.с.18-19). 30 листопада 2021 року заявнику встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково, що підтверджується копією довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №448120 та формою індивідуальної програми реабілітації інваліда (а.с.20-24). Батьки заявника - [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та 04 лютого 1986 року відповідно, що вбачається з копій свідоцтв про смерть, виданих відділом державної реєстрації актів цивільно стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.33,34). Рідний брат заявника [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] , однак за даними актів депутатів Березнегуватської селищної ради фактично проживав по [ADDRESS] . Про вказане свідчать копія свідоцтва про народження заявника від 12 березня 1968 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 03 грудня 2023 року, копія довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] від 08 вересня 2021 року, та акти депутатів Березнегуватської селищної ради від 07 листопада 2018 року та 16 липня 2024 року (а.с.17,36-37,39-41,42-43). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 лютого 2013 року його шлюб з [PERSON] було розірвано, про свідчить копія вказаного рішення суду (а.с.198). Згідно інформації Березнегуватського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області від 24 січня 2025 року [PERSON] мав двох дітей, однак син [PERSON] , 2001 року народження, помер [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про його смерть від 24 липня 2020 року, а донька [PERSON] , 1999 року народження, на день його смерті була повнолітньою (а.с.35,195). 25 лютого 2022 року брат заявника [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації у складі команди [NUMBER] та [INFO] помер в м. Маріуполь Донецької області, що вбачається з копії наказу начальника [INFO] №23 від 25 лютого 2022 року та копії свідоцтва про смерть, виданого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області (а.с.49-51,53). У грудні 2018 року та в листопаді 2021 року [PERSON] купував у ПП [PERSON] з доставкою на [ADDRESS] побутову техніку та меблі, на суму 55048,00 грн., що підтверджується копіями накладних від 06 грудня 2018 року та 17 листопада 2021 року. Крім того, в квітні 2017 року, у квітні та червні 2018 року купував вікна та будівельні матеріали, що також підтверджується відповідними накладними (а.с.57-60). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також підтвердили в судовому засіданні що [PERSON] проживав із заявником по [ADDRESS] в період з 2015 по 2022 рік та у вказаний період допомагав заявнику матеріально, купував ліки, продукти харчування, побутову техніку, меблі, будівельні матеріали, здійснював ремонт будинку заявника. Однак, згідно даних Пенсійного фонду України заявник [PERSON] в період з листопада 2016 по вересень 2021 року був офіційно працевлаштований та отримував власний регулярний дохід. Так за 2016 рік заявник отримав дохід, в розмірі 2500,50 грн., за 2017 рік отримав дохід, в розмірі 35523,14 грн., за 2018 рік - 45501,00 грн., за 2019 рік - 48960,61 грн., за 2020 рік - 59320,00 грн., 2021 рік - 62213,47 грн. (а.с.55). Крім того за даними військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2015 року та облікової картки до військово квитка, він в період з 16 червня 2015 року до 13 вересня 2018 року, з 12 липня 2019 року до 12 липня 2021 року проходив військову службу за контрактом в лавах Збройних Сил України, приймав участь в АТО та ООС на території Донецької та Луганської областей, а тому фізично не міг постійно проживати однією сім`єю із заявником, купувати будівельні матеріали та проводити ремонтні роботи будинку заявника (а.с.45-47,52). На даний час заявник має намір звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України та Міністерства оборони України за оформленням пенсії по втраті годувальника та отриманням одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю під час захисту батьківщини брата, у якого він перебував на утриманні, однак для оформлення вказаних виплат йому необхідно встановити факти проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого годувальника. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У порядку окремого провадження справа про встановлення фактів розглядається, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога, серед іншого, призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно зі статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно до ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). З досліджених в ході судового розгляду доказів судом встановлено, що брат заявника [PERSON] дійсно в період своїх відпусток та перерв між військовою службою проживав із заявником по [ADDRESS] , в період проживання допомагав йому матеріально, купував ліки, продукти харчування, меблі та побутову техніку, однак однією сім`єю та постійно він із заявником проживати не міг, оскільки перебував на військовій службі за контрактом, приймав участь в АТО та ООС на території Донецької та Луганської областей, його матеріальна допомога заявнику носила не постійний (систематичний), а періодичний (разовий) характер та не була його постійним і основним джерелом засобів до існування, оскільки заявник був офіційно працевлаштований та систематично отримував заробітну плату, а згодом і пенсію по інвалідності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявником не доведено факту постійного проживання однією сім`єю разом з померлим братом [PERSON] в період з 2015 до 28 березня 2022 року, наявності у них постійного спільного побуту, бюджету, взаємних права та обов`язків, не доведено перебування заявника на повному утриманні брата або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому в задоволенні його заявлених вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed