Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] - адвокат Кострицька М.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] зареєстрована і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , де є уповноваженою особою найму житла на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 16.04.2014 року № 64. За інформацією органу місцевого самоврядування - Кам`янської міської ради, відомості про приватизацію житлового приміщення за вказаною адресою, відсутні. Згідно з даними особового рахунку № [NUMBER] ТОВ «Абонент XXI» - обслуговуючої організації, житлове приміщення за вказаною адресою було надано на підставі рішення від 10.03.1988 року № 111 для проживання [PERSON] та членам його сім`ї. Інформація про номер ордеру, підстави заселення та дати заселення до вказаного житлового приміщення у міській раді не збереглися за давністю. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , яка внаслідок укладання шлюбу в подальшому змінила прізвище спочатку на [PERSON] , [INFO] , а потім на [PERSON] , [INFO] - Позивачки. Згідно довідки про склад сім`ї виданої ТОВ «Абонент XXI», м.Кам`янське Дніпропетровської області від 01.08.2024 року № 001302336 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є відповідно племінницею і онучатами племінницями Позивачки, фактично не проживають в квартирі з 2019 року, тобто більше шести місяців, про що складено Акт про не проживання осіб в житловому приміщенні від 05.08.2024 року №516 представниками обслуговуючої організації КП КМР «Добробут». Відповідачі не проживають в даній квартирі, не ведуть спільного господарства з квартиронаймачем, не виконують будь-яких обов`язків, передбачених ст. 64 ЖК України, не утримують житло, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою вони не цікавляться вже декілька років. Місце перебування Відповідачів [PERSON] не відомо, будь-які зв`язки вони не підтримують. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї Відповідачам не чинили. Позивачу не відомі причини, з яких Відповідачі не проживають в квартирі. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі і постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. (а.с.37) Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. (а.с.45) 10 лютого 2025 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та послалась на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кострицька М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Послалась на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористались та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подали. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10-15) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.17) Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 16 листопада 1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.18) Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 24 квітня 1998 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище « [PERSON] ». (а.с.19) 05.09.2024 року Кам`янською міською радою на адвокатський запит надана інформація про те, що за інформацією департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради відомості про приватизацію житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] - відсутні. Згідно з відомостями особового рахунку № [NUMBER] житлове приміщення за вказаною вище адресою було надано на підставі рішення №111 від 10.03.1988 року.. Інформація про номер ордеру, підстави заселення та дати заселення до вказаного житлового приміщення у відділі не збереглися, ураховуючи давність прийнятого рішення. (а.с.20) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2024 року, реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , - відсутня. (а.с.21) Згідно довідки про склад сім`ї виданої ТОВ «Абонент XXI», м.Кам`янське Дніпропетровської області від 01.08.2024 №001302336, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.22) Згідно акту №516 про не проживання від 05.08.2024 року, виданого КП КМР «Добробут», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2019 року по теперішній час, про що підтверджують сусіди. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2014 року по теперішній час, про що підтверджують сусіди. (а.с.23) На підставі рішення ДРВК №64 від 16.04.2014 року про зміну квартиронаймача, видано особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . (а.с.24) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.26) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.27) В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона є сусідкою позивачки, знає її родину більше 20 років. Знає, що [PERSON] , це сестра [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] , це доньки [PERSON] . Взагалі в квартирі мешкали батько та мати [PERSON] , її три сестри, але вже як більше 15 років вона не не бачила [PERSON] та її доньок. У квартирі мешкає із родиною [PERSON] . В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона є сусідкою позивачки, мешкає в будинку з 1981 року. В цей же рік заселилась в будинок родина [PERSON] - батько, мати, та їх доньки. Знає, що [PERSON] , це одна із сестер [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] , це доньки [PERSON] . Коли доньки повиходили заміж, поїхали з квартири. У квартирі залишились мешкати батько та мати [PERSON] , [PERSON] , потім батьки померли і залишилась у квартирі [PERSON] із своєю родиною. Більше 15 років вона не не бачила [PERSON] та її доньок. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Згідно зі ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частиною 1 статті 106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 (з подальшими змінами) «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11.07.2012 №6-60цс-12 у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР). При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартиру може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. За змістом ст. 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні. Згідно зі ст. 107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Окрім вище зазначеного, суд звертає увагу, що згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені повністю. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved