Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

22.11.2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 01.01.2002 року. В обгрунтування заяви [PERSON] вказує, що є онуком [PERSON] , [INFO] . Батько заявника, син зниклого [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла дружина діда, [PERSON] . Після смерті дружини дідусь почав зловживати алкогольними напоями та часто зникав на декілька днів. Востаннє він зник 01.01.2002 року. Після святкування нового року дідусь перестав виходити на зв`язок, його пошуки результату не дали, додому він так і не повернувся. До цього часу про місце його перебування нікому не відомо. [PERSON] належить будинок [ADDRESS] , де він і проживав до часу свого зникнення. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне заявнику для встановлення опіки над майном відсутнього. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 22.11.2024 року дану справу передано на розгляд судді Догарєвої\~І.О. та присяжних Рубан\~І.М., Барської\~І.О. Ухвалою суду від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження. Ухвалою суду від 30.01.2025 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено онуку [PERSON] , [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засідання заяву підтримав, просив визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 01.01.2002 року. Надав пояснення, якими підтвердив обставини, наведені в обгрунтування заяви. Пояснив, що [PERSON] є його дідом. Дідусь проживав у власному будинку у [ADDRESS] . Після смерті бабусі у 2000 році дідусь почав зловживати алкогольними напоями. Востаннє його бачили за місцем постійного проживання в січні 2002 року. Сам заявник тоді ще був неповнолітнім, однак його батьки намагались розшукати діда, що не дало результату. З січня 2002 року жодних відомостей про місцезнаходження дідуся він, та його родина не мають. З метою встановлення місцезнаходження діда батько заявника, нині померлий [PERSON] , звертався до правоохоронних органів, однак отримати результати цього звернення заявнику не вдалося. У 2023 році було ініційоване повторне звернення до Національної поліції з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] , однак вжиті заходи результату не дали. З 2002 року та до сьогодні відсутні відомості про місце перебування [PERSON] , стосунки ні з ким з рідних він не підтримує. Невизначеність статусу [PERSON] позбавляє можливості реалізувати його майнові права, оскільки [PERSON] є власником будинку у с-щі Костянтинівка і цим майном потрібно опікуватися, а в подальшому реалізувати спадкові права щодо цього майна. Представник заінтересованої особи Південноукраїнської міської ради в судове засідання не прибув, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, просила визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.1952 року, виданого Доманівським районним бюро РАЦС [PERSON] народився [INFO] в с.\~Богданівка Доманівського району Одеської області. 02.12.1967 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 02.12.1967 року, виданим Костянтинівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] в с.\~Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, про що 14.03.1968 року Арбузинським районним бюро РАЦС видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є батьком заявника, [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02.12.1989 року, виданим Южноукраїнським міським відділом РАЦС. Отже, заявник є онуком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 06.09.2022 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від10.01.2000 року. Таким чином, заявник [PERSON] є найближчим з живих родичів [PERSON] та його спадкоємцем. У технічному паспорті на житловий будинок по [ADDRESS] власником вказаний [PERSON] . За даними будинкової книги [PERSON] зареєстрований за цією адресою з 11.11.1979 року. Відповідно довідки Центру надання адміністративних послуг Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 17.10.2024 року №842 у житловому будинку по [ADDRESS] з 11.11.1979 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який є власником будинку. Відповідно до актів про непроживання, засвідчених провідним спеціалістом апарату Южноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету Галиною Кравченко від 15.06.2023 року №113 та від 17.10.2024 року №86 сусіди за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] (по [ADDRESS] ) та [PERSON] (по [ADDRESS] ) підтвердили, що [PERSON] , 1935 року народження не проживає в будинку [ADDRESS] з 2002 року. 16.11.2023 року заявник, [PERSON] звернувся до відділення №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою про встановлення місця перебування [PERSON] . Заява зареєстрована в журналі єдиного обліку 16.11.2023 року за №5564. За інформацією, наданою слідчим відділення №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області вих.\~№П-06/63-2024 від 22.07.2024 року, у провадженні відділення поліції знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023152120000416 від 17.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~1 ст.\~115 КК України за заявою [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , який 01.01.2002 року пішов зі свого дому по [ADDRESS] та не повернувся. Слідчим відділенням проводяться оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення місця перебування безвісти зниклого. Крім того, заявнику надано витяг від 22.07.2024 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №12023152120000416 від 17.11.2023 року, що містить відповідні відомості. Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц). Таким чином, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно ч.\~1 ст.\~44 ЦПК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. У ході розгляду справи суд встановив, що з січня 2002 року [PERSON] , [INFO] , відсутній за місцем свого постійного проживання по [ADDRESS] , відомості про місце його перебування по сьогоднішній день відсутні, вжитими заходами щодо його розшуку встановити місце його перебування не вдалося. За таких обставин, судом встановлено, що більш ніж протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування Заявник [PERSON] є онуком, тобто одним з найближчих з живих родичів [PERSON] та його спадкоємцем, отже, оголошення [PERSON] безвісно відсутнім має для заявника юридичне значення, оскільки стосується його спадкових прав та необхідне для вжиття заходів щодо опіки над майном відсутньої особи. Відтак, оцінивши всі конкретні обставини цієї справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення [PERSON] безвісно відсутнім. Також, слід роз`яснити, що згідно ч.\~1 ст.\~45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч.\~7 ст.\~294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved