Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 1323832635500 від 26.08.2023 у розмірі 14000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту продукту "Кредитної лінії Старт" № 1323832635500 від 26.08.2023, укладеного між [PERSON] та ТОВ "ФК "Віва Капітал", відповідачка отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 910,00 % до 915,00 % (2,25 (денна) перші 20 днів, 2,50 % (денна) з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 146642,74 % до 184361,03 %. Кредит надано строком на 120 днів, тобто з 26.08.2023 по 24.12.2023. Відповідачка зобов`язувалась здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, який є додатком до договору. [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконувала, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 29.05.2024 становить 14000,00 грн. та складається з: 3500,00 грн. - заборгованість за кредитом та 10500,00 грн. - заборгованість за відсотками. Ураховуючи викладені обставини, представник позивача просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідачки вказану заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позові зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутність, повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні, відзиву, клопотань не подавала. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини: 26.08.20232023 між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та\~ [PERSON] \~був укладений договір пронадання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія стандарт» № 1323832635500 (далі-договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит врозмірі 3500,00 грн.зі сплатою дисконтної процентної ставки, що становить 2,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно та базової процентної ставки, що складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, після 20 днів користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 146642,74%. Строк кредитування 120 днів з 26.08.2023 по 24.12.2023. Орієнтована загальна вартість кредиту становить 13825,00 грн. В свою чергу відповідач (позичальник) зобов`язався повернути кредит 24.12.2023 або достроково та сплачувати відсотки, передбачені умовами договору (п.п. 1.1. 1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2, 1.6, 1.7 договору). Відповідно до умов п. 1.3.1 договору, відповідач зобов`язався оплатити проценти відповідно до Графіку платежу, протягом дії кредиту, що є додатком до кредитного договору. Строк дії Договору визначається з урахуванням того, що договір набирає юридичної сили з дати укладення сторонами та діє до дати, визначеної цим договором, а в частині виконання сторонами прийнятих зобов`язань до їх повного виконання позичальником, а саме: сплатою кредитодавцю процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки при наявності та поверненням суми кредиту в порядку, визначеному договором. Продовження строку кредитування не передбачено (п.п. 1.8, 1.14 договору). Кредитний договір, паспорт договору про надання фінансового кредиту, Анкета-заявка, шрафік платежів підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Свої зобов`язання за вказаним договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» № 1323832635500 від 26.08.2023 позивач виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі 3500,00 грн. Переказ коштів здійснено 26.08.2023, що підтверджується довідкою про переказ коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» від 03.06.2024 року за вих. № 7/5016 та довідкою ТОВ «ФК «Віка Капітал» про ідентифікацію. В свою чергу, відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаним договором не виконала, оскільки у встановлені договором та графіком строки не сплачувала проценти та не повернула суму кредиту, в зв`язку з чим має перед ТОВ «ФК «Віка Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія стандарт № 1323832635500 від 26.08.2023, яка згідно розрахунку заборгованості становить 14000,00 грн. та складається з наступного: 3500,00 грн.\~заборгованість за кредитом, 10500,00 грн.\~заборгованість за відсотками. 03.05.2024 року за вих. № 3780 ТОВ «ФК «Віка Капітал» направлялася на поштову адресу відповідачки претензія-вимога про виконання грошових зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитної лінії стандарт» № 1323832635500 від 26.08.2023. Оскільки відповідачем не виконане грошове зобов`язання за Кредитним договором належним чином в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1\~ст. 202 ЦК\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3\~ст. 203 ЦК\~визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207\~ЦК\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього\~Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦКУ\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.612 ЦКУ\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2\~ст. 639 ЦК). Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦКУ\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 1047 ЦКУ\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Згідно\~ст. 1054 ЦКУ\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049\~ЦКУ\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1048 ЦКУ\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, укладаючи Договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» № 1323832635500 від 26.08.2023 в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту в межах строку встановленому договором. Як встановлено судом, відповідачка після укладання кредитного договору належним чином не виконувала свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Станом на 29.05.2024 розмір заборгованості зафіксований: за кредитом 3500,00 грн., за відсотками 10500,00 грн., при цьому, починаючи з 24.12.2023 нарахування відсотків не здійснювалось. Отже вимоги позивача в межах цієї суми є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 10600,00 грн. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.,. Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то на підставі ч. 2 с. 141ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3ст. 141\~ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне. Верховний Суд у постанові від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу ним надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СА № 1079651; копія договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.», в особі керуючого Грушевого Юрія Віталійовича; акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022; рахунок № 06/06-3 від 05.06.2024; платіжна інструкція № 8430 від 06.06.2024 на суму 10 600 грн. Позивач просив компенсувати йому за рахунок відповідача витрати з оплати правової допомоги адвоката в сумі 10600,00 грн. Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами першою та другою\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч.ч. 4, 5ст. 137\~ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розміробґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно долученого до договору Акту виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022 року вбачається, що виконавець адвокатське бюро «Грушевський Ю.В.», на підставі даного договору та наданого доручення клієнта ТОВ «ФК «Віва Капітал», надав наступні послуги щодо захисту майнових інтересів «ТОВ «ФК «Віва Капітал»: опрацювання кредитної сплати боржника 1 години; надання усної консультації 2 година; опрацювання державних реєстрів з приводу майнового стану 3 години; пошук контактів боржника, його місцезнаходження згідно відкритих джерел 3 години; підготовка пропозиції 1 година; підготовка та направлення претензії 2 години; виїзд за місцем перебування боржника (направлення представника за окремим дорученням Виконавця у місці знаходження позичальника) 2 години; підготовка та подання позовних матеріалів 5 годин. Контроль ходу розгляду справи в суді на постійній основі до моменту прийняття рішення в суді першої інстанції. Сторони домовилися, що вартість наданих послуг складає 10600 грн 00 коп. Проаналізувавши подані на підтвердження факту понесення ТОВ «ФК «Віва Капітал» витрат на правничу допомогу документи, суд вважає, що відображена у них інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом Грушевим Ю.В. роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, з огляду на те, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги, що виникло з правочину, укладеного у письмовій формі. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Вказана категорія справи відноситься до малозначних справ, представництво інтересів позивача у судовому засіданні представником позивача не здійснювалося, а розгляд справи здійснено судом без учасників справи. Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 10600,00 грн. є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи, пов`язаної з розглядом справи у суді та її доцільністю). Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми понесених ним витрат в розмірі 1000,00 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи та зміст процесуальних дій, вчинених представником позивача.

Outcome: approved