Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.01.2025\~ [PERSON] \~звернувся до суду з даною заявою\~про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання з ним неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , його самостійного виховання ним та знаходження на його утриманні, а також встановити факт їх окремого проживання з\~ [PERSON] . Заявник обґрунтовує свою заяву наступним: встановлення даного факту має для нього юридичне значення та впливає на його батьківські права й обов`язки та інтереси його неповнолітнього сина. Встановлення даного факту необхідно заявнику для облаштування життя та розвитку дитини в безпечних умовах, оскільки через військову агресію російської федерації на території України введено воєнний стан, проходять бойові дії, та з метою в подальшому захисту його прав та представлення законних інтересів сина за умови проживання його матері в іншій країні, оскільки остання має намір переїхати жити до Республіки Польща. В умовах воєнного стану війська держави-агресора періодично обстрілюють всю територію України, нагальним є питання стосовно переміщення дитини у безпечне місце без документального оформлення згоди від матері. Крім того, без згоди матері\~ [PERSON] , заявник не може належним чином дбати про фізичний розвиток сина, стан здоров`я, зокрема відправити на оздоровлення або лікування в іншу країну. Також, в умовах війни, безліч питань виникають під час освітнього процесу, оформлення відповідних документів, заяв, що вимагаються закладами освіти, дитячими оздоровчими чи розважальними центрами. Враховуючи те, що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання дитини заявником [PERSON] , як батьком, він просить суд встановити факт проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ним, його самостійного виховання батьком та знаходження на його утриманні, а також факт їх окремого проживання з\~ [PERSON] . Представник заявника адвокат Юхимук В.В. в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала, надала аналогічні пояснення, що викладені в заяві. Заінтересована особа\~ [PERSON] \~в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала, пояснила, що з січня 2022 року перебуває у фактично шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким планує створити сім`ю та переїхати на постійне місце проживання до Республіки Польща. З заявником [PERSON] та сином вже тривалий час спільно не проживає, жодних відносин з ними не підтримує, син визначив своє місце проживання з батьком [PERSON] , який самостійно його виховує та утримує. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] \~з 04.07.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Із акту №7/02-2025 від 07.02.2025, пояснень заінтересованої особи\~ [PERSON] та долучених до заяви копій документів, слідує, що з січня 2022 року заявник [PERSON] проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , окремо від матері дитини\~ [PERSON] \~за адресою: [ADDRESS] , тобто з січня 2022 року, дитина перебуває на утриманні батька, який самостійно її виховує. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як слідує з наданих сторонами у справі пояснень, неповнолітній [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~самостійно визначив\~своє місце\~проживання разом\~з батьком\~ [PERSON] ,\~що також\~підтверджується актом\~№7/02-2025\~від 07.02.2025.\~ Частиною 2\~ст.315\~ЦПК України,\~встановлено,\~що у\~судовому порядку\~можуть бути\~встановлені також\~інші факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315 ЦПК України). Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що знайшли підтвердження заявлені факти, а тому заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити.

Outcome: approved