Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Короткий зміст поданої заяви У вересні 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] , подана в його інтересах адвокатом Хоменко О.М. в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною; встановити над нею опіку і призначити [PERSON] , [INFO] її опікуном. Також просить призначити по справі судову-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви зазначає, що [PERSON] є його бабусею, має діагноз судинна деменція, неуточнена і потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Внаслідок захворювання [PERSON] не може розуміти своїх дій та керувати ними і не може самостійно захищати свої інтереси і потребує постійної опіки. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2024 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, залучено до участі у справі [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року за клопотанням заявника по справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 12 грудня 2024 року матеріали справи разом з висновком судово-психіатричного експерта № 1673 повернулися на адресу суду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду на 04 лютого 2025 року. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Надала подання Органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній особі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом обставини справи Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого 27 грудня 1990 року Відділом ЗАГС Мінського району м. Києва, на ім?я [PERSON] , [INFO] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] встановлено, що батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). З дослідженого доказу судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] . У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 1673 від 02 грудня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого психічного розладу, за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 36-37). Зважаючи на те, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнати її недієздатною. Крім того, органом опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації надано суду подання від 07 листопада 2024 року, згідно якого просять встановити опіку над [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном заявника [PERSON] , [INFO] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Отже, закон, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Стаття 300 ЦПК України передбачає встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжке захворювання, внаслідок якого за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна, оцінюючи зібрані в справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання останньої недієздатною. При призначенні опікуна суд враховує подання Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 07 листопада 2024 року і вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатною [PERSON] її онука [PERSON] , який піклується та здійснює за нею догляд, за станом свого здоров`я може бути опікуном, протипоказань щодо виконання повноважень опікуна у якого не встановлено. З огляду на наведене, заява та подання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд вважає правильним встановити строк дії рішення два роки і роз`яснити заінтересованим особам положення ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України, згідно яких клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved