Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20'000 (двадцять тисяч) грн., яка була завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення. \~ \~ \~ \~Позов обгрунтовано тим, що вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04.10.2024, який набрав законної сили, [PERSON] був визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн., що становить 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Під час розгляду кримінального провадження суд встановив, що 31.08.2023 у період з 12 годин 50 хвилин до 13.00 годин відповідач завдав легкі тілесні ушкодження позивачці, яка визнана потерпілою у кримінальному проваджені. Своїми протиправними діями відповідач завдав позивачці моральної шкоди, яка полягає у стражданнях від спричинених тілесних ушкоджень, а також у постійному головному болю, негативних емоціях та переживаннях з приводу погіршення зовнішнього вигляду позивачки, її нервозністю, дратівливістю, погіршенням сну, гіпертонічними кризами, побоюваннями за майбутній стан здоров`я. \~ \~ \~ \~Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Також представник позивачки зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, представник позивачки зазначив, що надасть докази надання професійної (правничої) допомоги в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Про причини повторної неявки відповідача суду не відомо. Відзиву на позов від нього не надходило. Судові повістки, направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою (адресою зареєстрованого місця проживання). Отже, за правилами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин суд розглянув справу у заочному порядку. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.10.2023 Червонозаводський районний суд м.Харкова ухвалив вирок у справі №646/6050/23 (кримінальне провадження № 12023226170000344 від 01.09.2023), яким визнав [PERSON] винним\~\~у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1\~ ст. 125 Кримінального кодексу України,\~та призначив\~\~йому покарання у виді штрафу в доход держави у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. Під час розгляду вказаного кримінального провадження суд встановив, що 31.08.2023 у період з 12:50 год до 13.10 год [PERSON] , знаходячись в подвір`ї біля буд. [ADDRESS] , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з малознайомою сусідкою - [PERSON] , маючи умисел направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись напроти [PERSON] вдарив її правою рукою по лівому плечу, після чого потерпіла з метою захистити себе виставила руки, не зважаючи на це, [PERSON] підійшов до [PERSON] та схопив своєю лівою рукою за її праву руку в ділянці ліктя та наніс другий удар долонею правої руки по лівій стороні обличчя потерпілої [PERSON] , остання в подальшому з метою сховатися від [PERSON] побігла в під`їзд будинку до свого місця мешкання. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] у вище вказаний період часу діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачив його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наздоганяючи потерпілу, забіг вслід за нею в під`їзд на перший поверх буд. [ADDRESS] , та перебуваючи між вхідними дверима квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , стоячи навпроти [PERSON] наніс останній почергово невстановлену кількість ударів лівою та правою руками сжатою в кулак по верхній частині тіла, обох рук, голови потерпілої [PERSON] . У результаті протиправних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синці у ділянці проекції дуги лівої виличної кістки, на передній поверхні шиї, з розповсюдженням на ліву бічну поверхню, у ділянці проекції тіла лівої лопатки, на передній поверхні правого плеча у середній третині, на розгинальній поверхні правого передпліччя у середній третині, на тильній поверхні лівої кисті у ділянці проекції 2-і п`яної кістки, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, з поширенням на правий ліктьовий суглоб; садно на розгинальній поверхні лівого передпліччя у середній третині. За ступенем тяжкості синці та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №б МОЗ України від 17 січня 1995 року). Вказаний вирок суду набрав законної сили 06.11.2023. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Таким чином, за цим правилом при розгляді цієї цивільної справи є доведеним факт вчинення 31.08.2023 відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відносно позивачки та спричинення винними протиправними діми відповідача наступних тілесних ушкоджень позивачці: синців у ділянці проекції дуги лівої виличної кістки, на передній поверхні шиї, з розповсюдженням на ліву бічну поверхню, у ділянці проекції тіла лівої лопатки, на передній поверхні правого плеча у середній третині, на розгинальній поверхні правого передпліччя у середній третині, на тильній поверхні лівої кисті у ділянці проекції 2-і п`яної кістки, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, з поширенням на правий ліктьовий суглоб; садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя у середній третині. Положеннями ч.1 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України). У постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною першою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Крім того, положеннями ч.1 ст.1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Верховний Суд неодноразово наводив висновок про те, що необхідними для компенсації моральної шкоди умовами є: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка, завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди (напр., постанова Об`єднаної Палати КЦС ВС від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20). У справі, що розглядається, судом встановлено наявність цих умов. Так, наявність моральної шкоди, завданої позивачці відповідачем вчиненним відповідачем умисним кримінальним правопорушенням, підтверджується наявністю фізичних страждань позивачки у зв`язку з перенесеним нею фізичним болем внаслідок побиття її відповідачем та отримання нею тілесних ушкоджень, а також душевних стражданнях через протиправне посягання відповідача на її здоров`я, яке є однією з найвищих соціальних цінностей у державі, що гарантується ст.3 Конституції України. Також встановлено, що позивачка відчувала душевні психологічні страждання через побоювання за своє здоров`я та погіршення зовнішнього вигляду, оскільки від протиправних дій відповідача у неї утворилися синці на відкритих ділянках тіла (обличчі, шиї та руках). Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження того, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення у позивачки погіршився сон та вона страждала на постійний головний біль та гіпертонічні кризи. Надані позивачкою копії консультативного висновку лікаря-спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» від 31.08.2023 №20/6111 та консультативного висновку №1у лікаря-отоларинголога КНП «Міська клінічна лікарня №30» не є такими доказами, а свідчать про наявність тілесних ушкоджень у позивачки (забій м`яких тканин голови та обличчя, поверхнева травма шиї, гематома шиї). Судом встановлено наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та її результатом - моральною шкодою, завданої позивачці, а також наявність вини відповідача у спричиненні цієї моральної шкоди. У вищезгаданій постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС ВС зазначила, що тягар доказування у справах про відшкодування моральної шкоди розподіляється наступним чином: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Позивачкою виконано її процесуальний обов`язок з доведення наявності моральної шкоди та причинного зв`язку. В той же час відповідачем не спростовано протиправності його дій та вини. Враховуючи всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що грошова сума у розмірі 20'000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці кримінальним правопорушенням, вчиненим відносно неї відповідачем, відповідає принципам розумності, добросовісності та справедливості. При цьому недоведеність позивачкою фактів постійного головного болю, гіпертонічних криз та погіршення сну не впливає на висновки суду, оскільки 20'000 грн. є справедливою сатисфакцією за ті фізичні та психічні страждання, які зазнала позивачка внаслідок винної протиправної поведінки відповідача, та наявність яких була доведена під час розгляду справи. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі №713/1275/16-к) , судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стягується з відповідача на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved