Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , не проживав постійно разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини на належне їй майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як онук спадкодавця, має право на успадкування майна, оскільки його батько написав у нотаріуса відмову від прийняття спадщини на його користь. При зверненні до нотаріуса, останній повідомив, що той, хто був зареєстрований за адресою зі спадкодавцем на момент смерті має право на частину майна. Зазначає, що син померлої, [PERSON] , не проживає за місцем реєстрації з 2002 року і по день смерті матері, проживає в рф і в Україну не приїздив. А отже не є таким, що прийняв спадщину. Представник позивача - адвокат Ісмайлова А.В. у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про проведення розгляду справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи відсутні відомості про належне його повідомлення, відповідач повідомлявся додатково через оголошення на сайті "Судова влада України". Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд встановив, що позивач - [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] (батько), та [PERSON] , [INFO] (мати), актовий запис про народження №\~22 складений Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради м. Олександрія Кіровоградсбкої обл. 28.06.1994. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2024 (а.с.9). Відповідно до копії спадкової справи № 34/2024 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] , яка відкрита 13.03.2024, заяву про прийняття спадщини подав онук [PERSON] , надійшла приватному нотаріусу Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько\~О.М. 13.03.2024, зареєстрована за № 78 (а.с. 32). [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини на користь онука померлої - [PERSON] , [INFO] , згідно з заявою, яка надійшла приватному нотаріусу Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.\~М. 12.07.2024 та зареєстрована за № 210 (а.с. 40, зворотня сторінка). Також згідно з зазначеною заявою, є ще спадкоємці першої черги - син спадкодавця [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва на право власності на житло від 11.01.1996 одноквартирний будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідкою Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 30.07.2024 №\~124 [PERSON] , [INFO] , з 2002 року і по теперішній час фактично не проживає в с. Звенигородка (а.с. 11). З копії акта від 30.07.2024, складеного комісією в складі старости та спеціаліста в присутності жителів села Звенигородка Олександрійського району Кіровоградської області та користувача, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 2002 року і до теперішнього часу (а.с.12). З копії спадкової справи № 34/2024 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті матері не подавав, свідоцтв про право на спадщину не отримував. Відповідно до ст.\~ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкомців попередньої черги, усунення їх від права на спадування, неприйняття ними спадщини або відмовити від їх прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Цією статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Верховний Суд зауважує, що якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (постанови Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10.04.2020 у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27.02.2019 у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Отже, відповідач у цій справі не є таким, що прийняв спадщину, а відповідно не набув права на спадкове майно, хоча й був на час відкриття спадщини зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, проте не проживав за вказаною адресою. \~ \~ З урахуванням викладеного, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для встановлення факту непроживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved