Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Житлово-Будівельного кооперативу «Суворівський-8», в інтересах якого діє адвокат Чекмарьова Л.Ю., до [PERSON] , в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 33\~181,11 грн., яка складається з 27\~195,40 грн.- заборгованості зі сплати послуг утримання багатоквартирного будинку за період з 01.10.2015 року по 01.04.2024 року, 4\~247,57 грн. інфляційного збільшення за період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 року, 1\~738,14 грн. трьох відсотків річних за період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 року. Також просив стягнути з відповідача судові витрати, а саме, суму сплаченого судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. та витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 3\~700,00 грн. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , здійснює Житлово-будівельний кооператив «Суворівський-8». Відповідно до п. 2.1 Розділу ІІ Статуту позивача, ЖБК створено Рішенням №468 від 23.08.1991 р. Суворовського виконкому м. Одеси, з метою забезпечення житлом членів ЖБК і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку, а також для наступної експлуатації та управління багатоквартирним будинком. ЖБК «Суворівський-8» сприяє в наданні послуг відповідачу іншими організаціями УББ (утримання багатоквартирного будинку), водопостачання та вивіз сміття (твердих побутових відходів) як споживачу, а Відповідач, споживаючи ці послуги, зобов`язаний щомісяця в повному обсязі та вчасно сплачувати за це кошти. Посилаючись на те, що відповідач, як власник квартири повинен сплачувати кошти за отримані ним послуги, затвердженими на загальних зборах внесків, проте не виконує своїх обов`язків, внаслідок чого утворилася заборгованість з утримання багатоквартирного будинку, інших житлово-комунальних послуг, яка станом 01.04.2024 рік складає 27 195,40 грн., відтак позивач має право на стягнення інфляційного збільшення за період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 рік - 4 247,57 грн., а також штрафні санкції за період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 рік у розмірі 1 738,14 грн., позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В матеріалах справи наявна заява відповідача [PERSON] в якій останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заява мотивована тим, що відповідач є волонтером на безоплатній основі та сплачувати комунальні послуги не було можливості. 26 квітня 2023 року був мобілізований до лав ЗСУ. Відповідач є учасником бойових дій. Відповідач вказує, що до отримання позовної заяви йому не було відомо ні про щомісячні платежі, ні суму заборгованості. Після отримання копії позовної заяви відповідачем погашена заборгованість перед позивачем. Враховуючи, що позивачем досудове врегулювання спору не проводилося, а відтак позов пред`явлений передчасно, тому вимоги про стягнення з відповідача судового збору та правничої допомоги є безпідставними. Щодо позовної вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат просив застосувати строк позовної давності в один рік, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Відповідачем надано розрахунок індексу інфляції за період з 01.05.2021 року по 23.02.2022 року. Враховуючи переплату за комунальні послуги за період з 01.05.2021 року по 23.02.2022 року просив відмовити у задоволені позову в частині нарахування штрафних санкцій. (а.с.79-83) В матеріалах справи наявна заява представника Житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-8» - адвоката Чекмарьової Л.Ю. про закриття провадження у справі. Заява мотивована тим, що після подання позовної заяви відповідачем добровільно сплачено заборгованість по внескам у розмірі 27\~195,40 грн. Відтак, представник просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору та вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, відповідно до ч. 2 ст.255 ЦПК України. Одночасно просила стягнути інфляційні нарахування та 3 % річних у загальному розмірі 5\~985,71 грн. (а.с.75-76) Представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-8» - адвокат Чекмарьова Л.Ю. в судове засідання 31.01.2025 року не з`явилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 31.01.2025 року просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , на підставі договору дарування, є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8, 12, 13) Управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , здійснює Житлово-будівельний кооператив «Суворівський-8», що підтверджується випискою Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) ( а.с.17). Згідно п. 2.1 Розділу ІІ Статуту позивача, ЖБК створено Рішенням №468 від 23.08.1991 р. Суворовського виконкому м. Одеси, з метою забезпечення житлом членів ЖБК і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку, а також для наступної експлуатації та управління багатоквартирним будинком. Метою ЖБК «Суворівський-8» є задоволення економічних, соціальних, житлових і інших потреб членів ЖБК на основі поєднання їх особистих інтересів, поділ між ними ризиків витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю. (а.с.18) Між позивачем\~та відповідачем\~укладено \~договір №\~93\~від 22.02.2011\~року,\~предметом якого\~є \~забезпечення виконавцем\~надання послуг\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~прибудинкових територій\~та комунальних\~послуг у\~житловому будинку\~ [ADDRESS] ,\~а споживачем\~забезпечення своєчасної\~оплати таких\~послуг за\~встановленим тарифом\~у строк\~та на\~умовах,\~що передбачені\~цим договором.\~Виконавець надає\~послуги відповідно\~з переліком\~послуг на\~двох сторінках,\~який є\~невід`ємною\~частиною цього\~договору. Крім того, власник приміщення сплачує всі цільові внески, згідно зі Статутом ЖБК «Суворовський-8». (а.с.14-18) Позивачем додані до позовної заяви протоколи загальних зборів від 30.03.2015 року, 29.01.2016 року, 16 січня 2018 року, 15.01.2019 року, витяг з протоколу загальних зборів ЖБК «Суворівський-8» від 26 січня 2020 року, в яких серед іншого, затверджено внески з управління багатоквартирним будинком (а.с.21-22, 23, 24, 25, 26, 27) Позивачем додано до позовної заяви копії договорів укладених з КП «Одесводоканал», з ФОП [PERSON] 5041-19К/С на вивіз твердих побутових відходів, договір № 109-ТО підряду на технічне обслуговування ліфтів, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с.28-29, 30-32, 33-35) Згідно договору\~про реструктуризацію\~заборгованості за\~житлово-комунальні\~послуги \~від 27\~квітня 2021\~року,\~ЖБК "Суворівський\~-8"\~ надало\~ [PERSON] \~розстрочку у\~погашенні заборргованості,\~що утворилася\~станом на\~01.05.2021\~року на\~суму 15\~177,49\~грн. ( а.с.85-87) Згідно довідки про заборгованість з утримання будинку, управління і прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги власника квартири [ADDRESS] загальна площа 732,3 кв.м. за період з 01.10.2015 року по 01.04.2024 року [PERSON] складає 27\~195,40 грн. (а.с.19) Згідно довідки\~ про\~заборгованість з утримання будинку, управління і прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги власника квартири [ADDRESS] загальна площа 732,3 кв.м. за період з 01.10.2015 року по 01.11.2024 року заборгованість по жовтень 2024 року відповідачем погашена ( а.с.76-77) Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Заяву представника позивача про закриття провадження у справі, суд розцінює, як не підтримання позивачем позову в частині стягнення заборгованості з утримання будинку за період з 01.10.2015 року по 01.04.2024 року, оскільки під час закриття провадження у справі, судовим рішенням у формі ухвали, суд може вирішити лише питання про розподіл судових витрат між сторонами (ч. 2 ст.255 ЦПК України). При цьому, стягнення інфляційного збільшення та трьох відсотків річних не є судовими витратами по справі, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи, що відповідачем після відкриття провадження у справі заборгованість з утримання будинку за період з 01.10.2015 року по 01.04.2024 року у розмірі 27\~195,40 грн. погашена у повному обсязі, внаслідок чого стороною позивача вказана вимога не підтримується, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення та трьох відсотків річних, суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач зазначає, що в зв`язку з наявністю прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідач несе відповідальність , передбачену ч.2 ст. 625 ЦПК України. Відповідач заперечуючи проти задоволення позову в цій частині посилається на пропуск строку позовної давності та посилається на п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Так,\~згідно п.1\~ч.2\~ст.258\~ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Суд зазначає, що 3% річних є самостійними компенсаційними, а не штрафними виплатами, а тому стягуються поряд з пенею, яка є видом неустойки. Законодавець визначив обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розстрочка або відстрочка виконання зобов`язання не припиняє зобов`язань, а тому положення ст. 625 ЦК України застосовується до моменту фактичного виконання. Отже стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливо до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували позову. Відповідно до п.12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до п.19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені\~статтями 257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення у розмірі 4\~247,57 грн. за період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 року, трьох відсотків річних у розмірі 1\~738,14 грн. за період з 01.02.2019 року по 23.02.2022 року. Суд зазначає, що посилання відповідача в письмовій заяві на статус учасника бойових дій, не є підставою для відмови у задоволенні позову, так як не свідчить про наявність в нього пільг. Пільги не надаються автоматично після отримання статусу учасника бойових дій, їх потрібно оформити. Доказів наявності пільг суду не надано, розрахунок позивача не спростовано. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем належними та допустимими доказами доведено заявлені позовні вимоги. Будь-яких доказів на спростування заявлених позивачем вимог відповідач в порядку вимог\~ст. 81 ЦПК України\~суду не надав. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що відповідачем порушено обов`язок щодо сплати коштів за отримані житлово-комунальні послуги, обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, відповідачем не спростовано, а враховуючи сплату відповідачем під час розгляду справи заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та три проценти річних, які вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, що є підставою для часткового задоволення позову. Що стосується стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зазначені вище критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, розрахунок витрат на правничу допомогу сторона позивача доводить: договором про надання правничої допомоги від 19 лютого 2024 року, додатковою угодою до Договору №152, рахунком на оплату гонорару № 2, актом прийому-передачі наданої правничої допомоги від 26.02.2024 року, ордером та платіжним дорученням № 1207 від 28.03.2024 року на суму 3 700,00 грн. Таким чином, враховуючи положення\~ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з складності справи, з обсягу та часу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 700,00 грн. покладаються на відповідача у справі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 142 ЦПК України. Так,\~згідно ч.3\~ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задоволені відповідачем після пред`явлення позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: partial