Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчука С.В. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , просить стягнути з останньої на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №32664 від 17.05.2021 року у розмірі 25000,00 грн., а також суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.05.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 32664 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності у користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також здійснити всі інші платежі за кредитом, у встановлених даним договором розмірах і строках. В свою чергу, ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 4000,00 гривень, дата надання кредиту 17.05.2021 року, строк кредиту -30 днів, валюта кредиту UAH, стандартна процента ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Після відступлення ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] продовжує не виконувати свої зобов`язання. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором №32664 від 17.05.2021 року в розмірі 25000,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. 14.01.2025 від представника відповідача адвоката Підодвірного Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач заперечує обставину укладення 17.05.2021 року кредитного договору№ 32664 в електронній формі, та зазначає, що надана позивачем роздруківка не є доказом, а в матеріалах справи відсутні : оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладені договору. Відповідач вважає, що позивачем не доведено укладення кредитного договору, як і не доведено отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки позивач не надав доказів, що відповідач володіє/використовує картку із номером [NUMBER] . Даний номер картки не є повним, а символами «Х» замінено 6 цифр, тобто це цифри в діапазоні від 000000 до 999999, тобто 1 млн цифр. Матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачу. Відповідач звертає увагу, що відсутні докази існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Авіра Грун» та ТОВ «Платежі Онлайн», яке здійснило переказ коштів на рахунок, який за твердженням позивача належить відповідачу. Матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «Авіра Груп» як кредитних на рахунки ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору, для подальшого переказу їх відповідачу. Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що позивачем не надано до суду жодного доказу виконання останнім договорів факторингу, а отже й не доведено належними та допустимими доказами право позивача звертатись до суду з цим позовом. Крім наведеного, представник відповідача послався на позицію наведену у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16/, де зазначено, про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору. З урахуванням викладеної у відзиві позиції, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] 03.02.2025 року представник позивача скористався своїм правом та подав додаткові пояснення у справі, в яких просив залишити без задоволення відзив на позов; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені судові витрати; позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник позивача звернув увагу, що до матеріалів справи було долучено Інформаційну довідку Вих. No 4458/05 від 21.05.2024 р., як підтвердження виконання кредитором умов кредитного договору. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може самостійно отримати виписки по своєму рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів у первісного кредитора. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, позивач послався на позицію Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Процесуальні дії та рішення у справі. 08.01.2025 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду було відкрито провадження з повідомленням учасників справи. 14.01.2025 року представник відповідача подав відзив на позов. 03.02.2025 року позивач подав додаткові пояснення у справі. 11.02.2025 року представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» через підсистему «Електронний суд» направив суду заяву про розподіл судових витрат. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримано. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, подала суду відзив на позов та представник відповідача, адвокат Підодвірний Т.І. подав суду заяву про розгляд даної справи без участі відповідача та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 32664 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а.с.21-24). Підписуючи Договір, відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на таких умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 гривень; дата надання кредиту: 17.05.2021 року; строк кредиту : 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2,5 % в день або 912,5 % річних. Згідно з інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" № 4458/05 від 21.05.2024 ТОВ "ФК"АВІРАГРУП" 17.05.2021 року було надано кредит у сумі 4000 грн на банківську картку з початковими та кінцевими цифрами у номері № [NUMBER] (а.с. 42). Таким чином, сторони погодили усі істотні умовами кредитування та відповідач отримала кошти у сумі 4000,00 грн, шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем у реквізитах до кредитного договору (а.с. 25). Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 32664 від 17.05.2021, у [PERSON] станом на 25.06.2024 сума заборгованості складає 25000,00 грн., з яких: 4000,00 грн - тіло кредиту, 21000,00 грн проценти (а.с. 14). Між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" 17 лютого 2022 року було укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" передає ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до портфеля заборгованості . Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 25000,00 грн., з яких 4000 грн заборгованість за тілом кредиту; 21000 грн заборгованості за відсотками (а.с. 15). Згідно з платіжною інструкцією № 3669 від 21.02.2022 ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" сплатило ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" 253 860,83 грн. у рахунок оплати за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 за відступлення права грошової вимоги (а.с. 41а). Надані представником позивача копії договорів факторингу, квитанції про перерахування грошових коштів та реєстр права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору від 17.05.20212 р.. Всі заперечення сторони відповідача зводяться до аналізу доказів сторони позивача і, при цьому, відповідач не надає жодного доказу своїх заперечень, не ставить питання про витребування доказів, не спростовує в належний спосіб позицію позивача у даному спорі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згіднозі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 1, 3-6, 8, 10, 12, 13 ст. 11 Закону України «Про комерційну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Оскільки даний договір 17.05.2021 року було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "ФК " Авіра Груп", доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора і без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 року у справі №132/1006/19 (провадження №61-1602св20), від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), від 08.08.2022 року у справі №234/7298/20 (провадження №61-2902св21), що враховується судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згіднозі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У силу ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, за змістом наведених вище положень закону слідує, що заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором №32664 від 17.05.2021 не виконала, заборгованість не сплатила, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в чатині стягнення простроченої заборгованості за тілом у розмірі 4000 грн. є законними, обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги в частині стягнення відсотків, суд зазначає наступне . В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З наданого представником позивача розрахуну вбачається, що відсотки за Кредитним договором нараховані за період поза межами строку кредитування. Так, згідно з п. 1.2 Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 15 червня 2021 року, з фіксованою процентною ставкою 2,5% в день або 912,5 % річних. З додатку №1 до договору №32664 від 17.05.2021 (а.с. 26), вбачається нарахування відсотків в межах строку кредиту з 17.05.2021 по 15.06.2021 року. При цьому, позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, по закінченню строку кредитування, позивачем не було заявлено. Тому на думку суду, розмір заборгованості за відсотками слід визначати з урахуванням строку кредитування у 30 днів. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, оскільки доведеним і обгрунтованим є розмір відсотків в сумі 3000,00 грн., сума комісії 600 грн., що передбачено умовами самого кредитного договору від 17.05.2021 р. Враховуючи наведене, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором №32664 від 17.05.2021 року, становить 7600 грн., з яких: 4000,00 грн - сума кредиту за договором; 3000,00 грн. - проценти за користування кредитом, 600,00 грн. - сума комісії за користування системою. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується матеріалами справи (а.с.40). Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500, 00 гривень. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України). За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи : договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с.17-20); акт про отримання правової допомоги від 10.02.2025, згідно з яким адвокат Пархомчук С.В. надав правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №32664 від 17.05.2021 на загальну суму 10500 грн; рахунок № 10.02.2025-8 від 10.02.2025 на суму 10500 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023; платіжну інструкцію № 35152 від 10.02.2025, відповідно до якої ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" перерахувало Пархомчук С.В. 10500 грн. у рахунок оплати за правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial