Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

02 вересня 2024 року [PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері: [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю три місяці після набрання рішення законної сили. В обґрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді частини квартири [ADDRESS] . Вона вчасно у шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщин після смерті матері. Окрім позивача у померлої не було інших родичів і тому позивач вирішила звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Через те, що спадкодавець померла під час дії в країні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, а також внаслідок того, що позивач виїхала з місця проживання в м. Сєвєродонецьку в іншу область - вона не змогла своєчасно подати нотаріусу документи, необхідні для відкриття спадщини. Після звернення до нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому як вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Відзиву на позов не надходило. Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. 12 листопада 2024 року ухвалою суду витребувано від Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання. Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити на підставі поданих доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 27 травня 2022 року Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зроблений відповідний актовий запис № 314, що вбачається з копії свідоцтва про смерть. Позивач у справі - [PERSON] , згідно її свідоцтва про народження, є донькою [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно копії заповіту від 03 листопада 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. за реєстраційним № 8055, [PERSON] заповіла належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] Постановою завідувача Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. від 12 березня 2024 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що нею пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. З копії спадкової справи № 166/2024, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , вбачається, що 12 березня 2024 року позивач звернулась до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Також в матеріалах спадкової справи є заповіт, згідно якого, [PERSON] заповіла частину квартири, яка їй належить на праві власності за адресою: [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] . Окрім позивача з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ніхто не звертався. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem , яка означає У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Позивач у своєму позові посилається на те, що вона постійно проживає в іншій області, була змушена переїхати з місця реєстрації. Спадкодавець померла [INFO] , у період коли в країні після 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, що зумовило неможливість своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, а тому нею пропущений строк, визначений ст. 1270 ЦК України з поважних причин. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , шестимісячний строк на прийняття спадщини завершився 14 листопада 2022 року, тоді як позивач з заявою про прийняття спадщини звернулась 12 березня 2023 року. Позивачем строк на прийняття спадщини було пропущено із поважних причин, якими є проживання спадкоємця на території іншої області, введення на території України 24 лютого 2022 року - воєнного стану, що разом зумовило неможливість своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. А тому причини несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини дійсно були поважними і не залежали від її волі. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved