Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більш як до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.10.2010 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , та яка відповідно до свідоцтва про зміну імені має прізвище [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2010 року, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини у розмірі однієї четвертої заробітку. На даний час дитина є повнолітньою, однак з 01 вересня 2022 року [PERSON] , продовжила навчання та є студентом Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького та навчається на контрактній, денній формі навчання. Позивачка щороку сплачує за навчання та проживання доньки кошти: - у 2022 році - 49000,00 грн за навчання та 3200,00 грн за проживання у гуртожитку; - у 2023 році - 51450,00 грн за навчання та 11000,00 грн за проживання у гуртожитку; - у 2024 році - 56724,00 грн за навчання та 9600,00 грн за проживання у гуртожитку. Відповідач працює майстром про будівництву, здійснює будівельні роботи та ремонти приміщень, має досить високі доходи, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну з позивачкою дитину. Позивачці важко утримувати доньку самостійно. Для забезпечення потреб доньки в нормальному харчуванні, лікуванні, одязі, тощо необхідна матеріальна допомога також і відповідача, як батька. 04.11.2024 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 15.11.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12.12.2024. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 12.12.2024 розгляд справи відкладено на 20.01.2025. В судове засідання позивачка не з`явилася, попередньо її представник подав заяву про слухання справи у їх відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про слухання справи причин неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.04.2004 по 28.10.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.10.2010. За час подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). З рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2016 вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася на прізвищі „ [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 22.12.2021 [PERSON] прізвище на „ [PERSON] ". Відповідно до виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.03.2010з відповідача стягувались аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку. На даний час дитина є повнолітньою. З довідки № 288 від 21.10.2024 [PERSON] є студентом Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького та навчається на контрактній, денній формі навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. А тому, суд вважає правомірним звернення позивача з вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на час навчання, з врахуванням вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення позивачкою 23-х років, за умови продовження навчання. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved