Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У січні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 06 вересня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір. Так, 06 вересня 2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку №\~ [NUMBER] , строк дії 02/24, тип\~\~\~ Універсальна Gold. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитним лімітом, частково повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, проте припинив повертати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Крім того, 02 січня 2023 року відповідач підписав у системі самообслуговування «Приват24» за допомогою OTP пароля заяву про приєднання до умов та правил надання\~\~\~\~банківських послуг та додаткову угоду від 02 січня 2023 року №\~SAMDNWFC00070227010_01 до кредитного договору. За змістом додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору. Сторони погодили льготні умови обслуговування, проте відповідач порушив зобов`язання за цим договором та не сплатив заборгованість за кредитом. Оскільки відповідач не повернув своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, то станом на 10 грудня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 54 753,38 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 51 012,70 грн, заборгованості за простроченими відсотками 3 740,68 грн. На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 06 вересня 2021 року у розмірі 54\~753,38 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2025 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 09 січня 2025 року звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду 13 січня 2025 року з Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 січня 2025\~\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~13\~\~лютого 2025\~року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. 07 лютого 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка задоволена ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав, підтвердив що дійсно брав кошти, проте вчасно не повернув. Представник позивача [PERSON] приймав участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «ВКЗ», через особистий кабінет в системі «Електронний суд», позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 06 вересня 2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування підписав паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до умов\~та правил надання послуг, у яких обумовлено тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, процентну ставку за користування кредитними коштами, загальні\~\~витрати за кредитом, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання тощо. На підставі укладеного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 11 грудня 2024 року на підставі укладеного кредитного договору [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку №\~ [NUMBER] , строк дії 02/24, тип Універсальна Gold. 02 січня 2023 року АТ КБ між «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду від 02 січня 2023 року № SAMDNWFC00070227010_01 до кредитного договору, в якій сторони узгодили зміни умов кредитного договору від 06 вересня 2021\~\~року шляхом внесення змін в заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 02 січня 2023 року. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , від 11 грудня 2024 року відповідачу 06\~\~вересня 2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн, 13 грудня 2021\~\~року збільшено кредитний ліміт до 80 000 грн, 14 листопада 2022 року зменшено\~кредитний ліміт до 59\~987,75 грн, 04 січня 2023\~\~року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. Відповідно до умов вказаного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. [PERSON] зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Проте відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, не виконав зобов`язання за вказаним договором. Умовами кредитного договору визначено, що виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі не сплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Випискою за кредитним договором за період з 06 вересня 2021 року до 11 грудня 2024 року підтверджується обставини щодо користування відповідачем кредитними коштами та розмір заборгованості. Відповідач користувався кредитними коштами та періодично вносив платежі на погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором від 06 вересня 2021 року станом на\~10 грудня 2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем, у розмірі 54\~753,38 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 51\~012,70 грн, заборгованості за простроченими відсотками 3\~740,68 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт\~1 частини другої\~статті 11 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~\~(кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути\~\~зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має\~\~\~підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Так, з матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2021 року між АТ\~\~КБ\~\~«ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання останнім паспорту споживчого кредиту та заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з подальшим підписанням 02 січня 2023 року додаткової угоди №\~SAMDNWFC00070227010_01 до кредитного договору, в якій сторони узгодили зміни умов кредитного договору від 06 вересня 2021 року шляхом внесення змін в заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 02 січня 2023 року. Про укладення між сторонами справи даних правочинів свідчить й виконання ними певних обов`язків: кредитор надавав відповідачу кредитні кошти на попередньо відкриту кредитну картку, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку останнього, а боржник в свою чергу періодично здійснював погашення кредитної заборгованості. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі №\~\~342/180/17 також зазначила, що «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи\~\~судом. Надані позивачем правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання\~\~банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо\~прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони\~\~не\~\~підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору». У справі, що розглядається, суд звертає увагу, що заява про приєднання до умов та правил надання послуг відповідача, яка містить інформацію про процентну ставку та наслідки прострочення/невиконання зобов`язання, підписана [PERSON] 06\~\~вересня 2021\~року, з подальшим внесенням змін до заяви про приєднання до умов та правил надання послуг згідно додаткової угоди від 02 січня 2023 року №\~SAMDNWFC00070227010_01 до кредитного договору, яка підписана сторонами. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» після підписання [PERSON] заяви про приєднання до умов та правил надання послуг, яка містить інформацію, зокрема про розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування, отримав право на нарахування та стягнення таких коштів. З розрахунку заборгованості та виписки за договором за період з 06 вересня 2021\~\~року\~\~до 11 грудня 2024 року вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, періодично вносячи гроші на погашення кредитної заборгованості, однак станом на\~10 грудня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 54\~753,38 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 51\~012,70 грн, заборгованості за простроченими відсотками 3\~740,68 грн. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. Судом також враховано, що відповідач відповідно до статті 206 ЦПК України визнав позов, а у матеріалах справи відсутні докази, що визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша\~статті 259 ЦПК України). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ КБ\~«ПриватБанк» підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Позивач у позовній заяві зазначив понесені судові витрати, до яких відніс сплачений судовий збір. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у\~відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 18 грудня 2024 року № ZZ428B26JC у розмірі 2\~422,40 грн. Водночас, ураховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за\~необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~211,20 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 1\~211,20 грн. На\~підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved