Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

07.11.2023 р. [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження дитини [PERSON] та припинити стягнення аліментів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] з 27.06.2023 р. Свої вимоги мотивував тим, що з 20.05.2011 р. він перебував у шлюбі з відповідачем, який був розірваний за рішення суду 01.12.2015 р. Підставою розірвання шлюбу було те, що з початку 2015 р. сторони не підтримували подружні стосунки. Позовну заяву про розірвання шлюбу було подано 07.08.2015 р., а [INFO] відповідач народила дитину [PERSON] , батьком якої був записаний він. Про те, що відповідач народила дитину він дізнався лише 17.10.2023 р. після отримання судового наказу про стягнення аліментів на її утримання. Посилаючись на те, що він не може бути біологічним батьком дитини, просив задовольнити позов (т.1 а.с.3-6). Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2023 р. справу передано за підсудністю на розгляд до Глухівського міськрайонного суду Сумської області (т.1 а.с.27). Від Шосткинського міськрайонного суду Сумської області до Глухівського міськрайонного суду Сумської області справа надійшла 01.12.2023 р. (т.1 а.с.31). 14.12.2023 р., суд відкрив провадження у справі та з урахування обставин справи вирішив розглянути справу у порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.40). Починаючи із січня по липень 2024 року, розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою сторін та за їх клопотаннями (т.1 а.с.61, 89, 106, 129, 157, 178). 24.06.2024 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій він висунув до відповідача вимогу про стягнення безпідставно сплачених аліментів в сумі 18250,82 грн. (т.1 а.с.185-188). 01.07.2024 р. від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із розшуком відповідача (т.1 а.с.199). 03.08.2024 р. суд задовольнив клопотання позивача та зупинив провадження у справі у до розшуку відповідача (т.1 а.с.204). 05.12.2024 р. представник відповідача подав до суду клопотання про поновлення провадження у справі (т.1 а.с.216). 05.12.2024 р. представник відповідача подав до суду відзив. У відзиві представник відповідача зазначив, що [PERSON] народилась [INFO] , тобто менше ніж через 4 місяці після ухвалення та набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу, тому реєстрація позивача батьком дитини була проведена у відповідності до вимог ст. 122 СК України та була законною. Відповідачка визнає, що позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому вимога позивача про виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження дитини є законною. Вимога про припинення стягнення аліментів визнається частково, а саме припинення їх стягнення з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі (т.1 а.с.217-220). 05.12.2024 р. суд відновив провадження у справі (т.1 а.с.226). 17.12.2024 р. суд провів підготовче судове засідання у цій справі. Під час підготовчого судового засідання сторона позивача просила залишити без розгляду клопотання про призначення експертизи, залучення у справу третьої особи та заяву про збільшення позивних вимог. Суд задовольнив ці клопотання та закрив підготовче судове засідання (т.2 а.с.12-18). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, що в ньому викладені. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував частково. Зокрема, він не заперечував проти задоволення вимог в частині виключення відомостей про батьківство позивача, оскільки він дійсно не є біологічним батьком дитини. Водночас, припинення стягнення аліментів має бути визначене з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі. Заслухавши представників сторін та розглянувши подані сторонами документи і матеріали, оцінивши докази, суд встановив наступне. З 20.05.2011 р. по 01.12.2015 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був розірваний на підставі рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 01.12.2015 р. Позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду позивачем 07.08.2015 р. (т.1 а.с.11-14). [INFO] відповідач народила доньку - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , (т.1 а.с.10). Сторони визнають ту обставину, що батько дитини записаний відповідно до ст. 122 СК України. Крім того, ця обставина підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. У відповідності із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Виходячи із тверджень, заявлених позивачем у позовній заяві, про наявність у нього обґрунтованої підозри щодо свого батьківства, визнання стороною відповідача обставин відсутності кровного споріднення позивача відносно дитини та визнання позовних вимог в частині оспорювання батьківства і виключення відомостей про позивача як про батька дитини, позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно судового наказу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2023 р. з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 червня 2023 року і до досягнення донькою повноліття (т.1 а.с.15). За загальним правилом обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Вирішуючи питання про момент припинення стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже, у цій частині позов слід задовольнити частково та визначити, що припинення стягнення аліментів починається з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що у цій справі позивач не висував окрему вимогу про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини, а суд розглядає справу лише у межах заявлених позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 122, 136 СК України,

Outcome: partial