Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

В червні 2024 року перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, в інтересах Київської міської ради з позовом, в якому просив суд: -витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежитлову будівлю, літ. Б, загальною площею 71,6 кв.м. по [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] як громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, нежитлова будівля, літ. А, загальною площею 59,2 кв.м. по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2139076980000); -скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:53459764 від 05.08.2020 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, нежитлова будівля літ. А по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2139076980000) з одночасним закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомості з реєстраційним номером: 2139076980000 та скасування реєстраційного номера об`єкта: 2139076980000; -стягнути з відповідача судові витрати на користь Київської міської прокуратури. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право власності на нежитлову будівлю, літ. Б по [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м 30.01.2018 зареєстровано за територіальною громадою м. Києва, в особі Київської міської ради, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1478767880000). За інформацією Департаменту комунальної власності м. Києва від 08.05.2024 приватизація вищезазначеного майна не здійснювалася, рішення про відчуження не приймалося. Тобто, нежитлова будівля, літ. Б по [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м є комунальною власністю територіальної громади м. Києва, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, вказана будівля комунальної власності закріплена на праві господарського відання за КП «Київжитлоспецексплуатація» та перебуває в оренді ПП «Престиж» на підставі договору оренди від 16.05.2019. Разом з тим, з`ясовано, що право власності на цей самий об`єкт нерухомості зареєстровано за іншою особою - [PERSON] , яким змінено технічні характеристики об`єкта нерухомого майна, яке є комунальною власністю, внаслідок чого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито інший розділ (за наявності вже відкритого розділу при реєстрації права власності на цей же об`єкт територіальною громадою м. Києва) та присвоєно даному об`єкту нерухомості новий реєстраційний номер. Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03.08.2020 право власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, нежитлова будівля літ. А по [ADDRESS] , загальною площею 59,2 кв.м зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі- КМНО) Буждиганчук Є.Ю. за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2139076980000). Підставою виникнення права власності у [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомості зазначено технічний паспорт від 13.07.2020 та довідку про показники об`єкта нерухомого майна від 13.07.2020, видані ФОП [PERSON] . Водночас, в ході досудового розслідування у кримінальному проваджені №4202310210000131 від 08.09.2023 встановлено, що ФОП [PERSON] не виготовляв та не видавав технічний паспорт та довідку від 13.07.2020 на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листами ФОП [PERSON] від 03.10.2023, 20.05.2024 та протоколом допиту останнього від 03.10.2023. Таким чином, нежитлова будівля літ. Б, загальною площею 71,6 кв.м по [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за територіальною громадою м. Києва, та нежитлова будівля літ А, загальною площею 59,2 кв.м по [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за відповідачем, є тим самим об`єктом нерухомості, інші нежитлові будівлі, крім будівлі комунальної власності, за вказаною адресою відсутні. Позивач вважає, що наявність подвійної державної реєстрації права власності та наявність двох розділів на один й той самий об`єкт нерухомості порушує права дійсного власника спірного майна - територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради та дає можливість [PERSON] відчужити спірне майно. А тому, відповідно до ст. 387 ЦК України спірне майно, яке вибуло з володіння дійсного власника, підлягає витребуванню на користь територіальної громади м. Києва, а державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю проведена за [PERSON] , як за особою, яка не набула у встановленому законом порядку права власності на вказане майно, підлягає скасуванню, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач своїм правом щодо направлення письмового відзиву на позов не скористався. В судовому засіданні представник прокуратури та представник КМР позов підтримали, та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; письмовий відзив на позов не надіслав; причини неявки суду не сповістив; як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з?ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» нежитлову будівлю по [ADDRESS] , загальною площею 92,5 кв.м включено до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади (а.с. 49-57 т.1). Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - КМР (КМДА) від 22.05.2002 №347 вказану будівлю закріплено за КП «Київжитлоспепцексплуатація» на праві господарського відання та зараховано на баланс підприємства за актом обстеження від 16.02.2007 (а.с.135-152, 203 т.1). Рішенням КМР від 01.10.2007 №417/3251 «Про внесення змін до рішення Київради від 24.06.2004 №322/1532» нежитлову будівлю по [ADDRESS] літ. Б включено до переліку нежитлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Києва, які підлягають реконструкції (а.с. 157-165 т.1). Розпорядженням виконавчого органу КМР (КМДА) від 22.10.2007 №1404 «Про проведення інвестиційних конкурсів на залучення інвесторів до фінансування будівництва та реконструкції об`єктів житлової, соціальної та іншої інфраструктури м. Києва» реконструкцію будинку по [ADDRESS] літ Б включено до переліку інвестиційних проектів у Шевченківському районі (а.с. 166-175 т.1). 10.12.2008 між Головним управлінням економіки та інвестицій, Головним управлінням комунальної власності м. Києва, КП «Київжитлоспецексплуатація» та ТОВ «Євробудівельник», яке стало переможцем у конкурсі із залучення інвесторів для реконструкції будинку по [ADDRESS] на підставі розпорядження виконавчого органу КМР (КМДА) від 16.05.2008 №691 «Про затвердження результатів конкурсу із залученням інвесторів», укладено інвестиційний договір №049-13/1/83, за умовами якого, сторони зобов`язалися реалізувати інвестиційний проект з реконструкції вказаного нежитлового будинку, загальною площею 92,5 кв.м (а.с. 176-177 т.1, а.с. 28 т.2). Згідно з матеріалами технічної інвентаризації від 20.03.2008, проведеної Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (далі - КМ БТІ) площа будівлі літ. Б по [ADDRESS] становить 71,6 кв.м, а відповідно до інформації КМ БТІ від 02.08.2017 загальна площа цієї будівлі становить 71,6 кв.м, площа забудови - 92.5 кв.м (а.с. 205 т.1). Рішенням КМР від 22.09.2011 №55/6271 позиція 2 додатку до рішення КМР від 28.08.2008 №105/105, яким будинок по [ADDRESS] , площею 71,6 кв.м передано у власність ТОВ «Євробудівельник», втратила чинність (а.с. 116-120, 153-156 т.1). В подальшому, рішенням Господарського суду м. Києва від 28.05.2013 у справі №910/6376/13 за позовом заступника прокурора м. Києва, в інтересах держави в особі: Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу КМР (КМДА), Департаменту комунальної власності виконавчого органу КМР (КМДА), КП виконавчого органу КМР (КМДА) «Київжитлоспецексплуатація» розірвано інвестиційний договір від 10.12.2008 №049-13/1/83 у зв`язку з невиконанням інвестором ТОВ «Євробудівельник» своїх обов`язків з реконструкції будинку (а.с. 187 т.1). 30.01.2018 за територіальною громадою м. Києва в особі КМР зареєстровано право комунальної власності на нежитлову будівлю, літ. Б по [ADDRESS] , про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1478767880000) (а.с. 214 т.1). Рішенням КМР від 22.02.2018 №331/4395 [ADDRESS] (а.с. 58 т.1). 16.05.2019 між Департаментом комунальної власності м. Києва, ПП «Престиж» та КП «Київжитлоспецексплуатація» укладено договір про передачу майна територіальної громади в оренду №454-2, відповідно до якого ПП «Престиж» прийняло в оренду нерухоме майно, що належить територіальній громаді м. Києва і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м для розміщення складу. Умовами договору оренди визначено строк дії до 14.05.2022. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 п. 5 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» строк дії договору оренди від 16.05.2019 №454-2 продовжено до 13.06.2024 (а.с. 200 т.1, ас. 20-27 т.2). За інформацією Департаменту комунальної власності м. Києва від 08.05.2024 приватизація вищезазначеного нерухомого майна не здійснювалася, рішення про його відчуження не приймалося (а.с. 18 т. 2). Таким чином, письмовими доказами встановлено, що нежитлова будівля літ. Б по [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Києва в особі КМР, закріплена на праві господарського відання за КП «Київжитлоспецексплуатація» та на час подачі даного позову перебувала в оренді ПП «Престиж» на підставі договору оренди від 16.05.2019. Крім того, судом встановлено, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №42023102100000131 від 08.09.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У ході досудового розслідуванням встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.08.2020 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, нежитлова будівля, загальною площею 59,2 кв.м по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2139076980000) (а.с. 72 т.1). Для реєстрації права власності на вказане спірне майно [PERSON] були надані: технічний паспорт від 13.07.2020 та довідку про показники об`єкта нерухомого майна від 13.07.2020, видані ФОП [PERSON] . Водночас, в ході досудового розслідування встановлено, що ФОП [PERSON] не виготовляв та не видав технічний паспорт та довідку від 13.07.2020 на нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS] , що підтверджується листом ФОП [PERSON] від 03.10.2023, 20.05.2024 та протоколом його допиту від 03.10.2023 (а.с. 85-87 т. 1). Згідно з протоколу допиту [PERSON] від 08.01.2024 він не замовляв у ФОП [PERSON] технічну документацію на вищезазначену будівлю (а.с. 89-92 т. 1). Матеріалами справи встановлено, що місце розташування та наявна технічна документація на спірне майно підтверджують, що нежитлова будівля літ. Б по [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1478767880000), яка зареєстрована на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Києва та громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, нежитлова будівля літ. А на [ADDRESS] , загальною площею 59,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2139076980000), є одним й тим самим об`єктом нерухомості. Вказане підтверджується, зокрема, протоколом огляду місця події від 17.05.2024 (а.с. 94-111 т.1). Також, на топографічній основі території [ADDRESS] відображено п`ятиповерховий житловий будинок з номером [ADDRESS] та відсутній будинок з номером [ADDRESS] , що підтверджується листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) від 21.12.2023 №055-10743 (а.с. 224 т.1). Згідно інформації КМ БТІ від 25.10.2023 №062/14-14063 (И-2023) інвентаризація нежитлової будівлі по [ADDRESS] не проводилась, інвентаризаційна справа на будівлю за вказаною адресою КМ БТІ не заводилась (а.с. 237 т.1). За інформацією Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) від 21.12.2023 в реєстрі адрес у м. Києві відсутні відомості про документ, щодо присвоєння об`єкту нерухомості майна адреси: [ADDRESS] , про що також підтверджується листом Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.12.2023 (а.с. 197, 224 т.1). Матеріалами справи також встановлено, що Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва не видав та не реєстрував документи, що дають право на виконання будівельних робіт та не приймав в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт по [ADDRESS] , а у розпорядженні Державної інспекції архітектури та містобудування України не виявлено документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів щодо об`єкта будівництва по [ADDRESS] (а.с. 219, 222 т. 1). За інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМ (КМДА) від 29.12.2023 рішення щодо передачі (надання) земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] будь-яким особами не приймалось (а.с. 216 т.1). Оскільки, площа та інші технічні характеристики нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 59,2 кв.м по [ADDRESS] , яка на даний час зареєстрована на праві власності за [PERSON] , визначені на підставі технічного паспорта та довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 13.07.2020 (а.с. 65-70 т.1), які у встановленому законом порядку не виготовлялися та не видавалися, а отже, взагалі не можуть підтверджувати існування та вірність площі будівлі за вказаною адресою, що виключають факт існування такого об`єкта, суд приходить до висновку, що нежитлова будівля, яка зареєстрована на праві власності за територіальною громадою м. Києва та нежитлова будівля, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем, є одним і тим самим об`єктом нерухомості. Враховуючи той факт, що спірний об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку з власності територіальної громади м. Києва не вибував, довідка про показники об`єкта нерухомого майна не є правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності відповідачем на спірне майно, а отже, [PERSON] не набув право власності на спірну будівлю, а державну реєстрацію права власності на це майно проведено за відповідачем за відсутності належних правових підстав, в результаті чого порушені майнові права територіальної громади м. Києва на спірну будівлю. Таким чином, вказані вище обставин доводять, що спірне майно Київською міською радою не відчужувалося, право власності територіальної громади на нього не припинялося, а [PERSON] не набув право власності на це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є, зокрема, рухоме і нерухоме майно, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні. Таким чином, володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснює орган місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Київська міська рада, яка має діяти у межах повноважень щодо здійснення від імені територіальної громади м. Києва права власності в її інтересах і виключно у спосіб, передбачений законом. У ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом (ч. 5 ст. 12 ЦК України). Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.11.2023 у справі №607/15052/16, власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно. За змістом ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У постанові від 14.11.2018 року (справа № 183/1617/16) Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступного висновку: власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (пункт 147). Отже, предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Встановивши, що спірний об?єкт нерухомості вибув з володіння власника поза його волею, суд дійшов до висновку про те, що пред?явлення позову до недобросовісного набувача - відповідача [PERSON] про витребування цього майна на підставі статті 387 ЦК України відповідає вимогам закону, а тому, спірне майно підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння на користь територіальної громади м. Києва, в особі Київської міської ради. Як встановлено судом, право власності на спірну нежитлову будівлю за відповідачем зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса КМНО Буждиганчук Є.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.08.2020 №53459764 (а.с. 84 т. 1). Позивач просить суд скасувати дане рішення з одночасним закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомості з реєстраційним номером: 2139076980000 та скасуванням реєстраційного номера об`єкта: 2139076980000. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки, сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №925/1121/17, від 17.04.2019 у справі №916/675/15, від 24.01.2020 у справі №910/10987/18. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. У постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов?язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №262/2707/19. Суд, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, прийшов до висновку, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора від 05.08.2020 №53459764 є передчасною, оскільки, рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також, скасуванню попередньої реєстрації, а тому, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Київської міської прокуратури підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 056, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial