Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування заявлених вимог позовної заяви в новій редакції позивач посилається на те, що міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 63,30 м2.\~Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] \~для проведення розрахунків. У відповідності з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, позивачем було розроблено та направлено поштою відповідачам проект договору про надання послуг з централізованого опалення. На пропозицію позивача укласти договір відповідачі не відповіли. Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Нарахування відповідачам за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» від 21 липня 2005 р. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 151 « Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17 лютого 2010р. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р., № 146 17.10.2014 р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015р., № 1171 від 31.03.2015р., № 969 від 09.06.2016р., № 1536 від 28.12.2017р. Заборгованість відповідачів по оплаті послуг з постачання теплової енергії за період із 01.10.2016 року по 31.12.2019 року складає 30532,82 гривень. Таким чином, на сьогодні відповідачі відповідних документів про те, що вони в установленому порядку відмовилися від централізованого опалення не надали. Згідно з розрахунком інфляційні складають 3160,72 грн., три відсотки річних 1243,13 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 30532,82 грн.,\~а також\~стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн., витрати від інфляційних процесів\~3160,72 грн. та три відсотки річних\~1243,13 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.10.2024 року було відкрито спрощене провадження у справі № 727/11175/24 за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі спрямували до суду відзив на первісну редакцію позовної заяви, в якому зазначили, що позовні вимоги МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не визнають, вважають їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначають, що відповідач [PERSON] з 09 квітня 2016 року є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 18 жовтня 2017 року зареєстровані [PERSON] , 1984 р.н., [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. і з 06 липня 2021 року зареєстрований у житлі [PERSON] . Відповідачі вважають, що в період часу, за які просить стягнути заборгованість позивач з відповідачів нормативні правові акти і регуляторні акти прийняті міською радою, якими він обґрунтовує підстави і предмет позову не діяли (оскільки прийняті значно пізніше), їх застосовувати під час вирішення спору, у суду не має підстав. У свою чергу, відсутність у позові належного правового обґрунтування і посилання на діючи акти Закону, якими врегульовувались спірні відносини у відповідний період часу, унеможливлюють задоволення позову. Разом з тим, позивач пред`являючи вимогу про стягнення боргу не зазначає і не розмежовує період відповідальності відповідачів та не вказує яку суму заборгованості необхідно стягнути з кожного із відповідачів. Також позивач посилається на підставу оплати комунальної послуги - типовий індивідуальний договір. Зазначає, що вимоги вступу у дію і публічного приєднання кожного споживача до публічного типового договору діє з 01.10.2021 року. У період за який стягує заборгованість МКП «Чернівцітеплокомуенерго», норма приєднання до публічного договору не діяла. Інших документів, правочинів, умови яких порушили відповідачі у 2016-2019 роках, позивач не надав, вимоги закону, що не дотримані і порушені відповідачами у 2016-2019 роках позивач не навів, суду не представив, що також свідчить про безпідставність і необґрунтованість його вимог. Тому на підставі вищенаведеного просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивача Ринжук Г.М. в судове засідання з`явилася, щодо клопотання відповідачів про залишення позовної заяви без руху зазначила, що усунула всі недоліки та подала позовну заяву в новій редакції, яку підтримала повністю та просила суд її задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання з`явилися, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважають їх безпідставними та необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , опалювальною площею 63,30 м2.\~. Між позивачем та відповідачами існують фактичні договірні правовідносини передбачені ст.11 ЦК України - «Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків» - шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні/будинку за адресою: [ADDRESS] від 07.04.2023 року, у квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому [PERSON] вказаний власником квартири від 09.04.2016 року згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.06.2024 року. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Щодо зазначення відповідачем відсутності у позові належного правового обґрунтування і посилання на діючи акти Закону, якими врегульовувались спірні відносини у відповідний період часу, то судом встановлено, що позивачем чітко зазначено посилання на нормативно-правові акти. Нарахування відповідачам за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» від 21 липня 2005р. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 151 « Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17 лютого 2010 р. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р., № 146 17.10.2014 р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015р., № 1171 від 31.03.2015р., № 969 від 09.06.2016р., № 1536 від 28.12.2017р. Згідно розрахунку, заборгованість відповідачів по оплаті послуг з постачання теплової енергії за період із 01.10.2016 року по 31.12.2019 року складає 30532,82 гривень. Згідно повідомлення № 3868/17-10 від 06.09.2024 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» сповіщала відповідача про наявну заборгованість за послуги з централізованого опалення. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, споживач зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком інфляційних та 3 % річних за період з 01.10.2016 року по 31.12.2019 року інфляційні складають 3160,72 грн., три відсотки річних 1243,13 грн. Так, згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. У відповідності до ст.19 Закону Україну «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію та ст. 64, 67, 156, 162 ЖК України споживачі зобов`язані щомісячно вносити на рахунок заявника оплату за теплопостачання їх квартири. Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ст. 64, 156\~ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись Відповідачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно п. 6, 13 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Статтею 7 та 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та законодавства. За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №000-005836 від 07.10.2024 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved