Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Петропавлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - третя особа). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2009 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. [INFO] та [INFO] у сторін народилися діти: [PERSON] та [PERSON] . При реєстрації народження дітей запис про батька був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів позивача. Відповідач відмовляється добровільно в позасудовому порядку подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач була змушена звернутися до суду. Позивач, посилаючись на ст.ст. 126, 128, 129, 138 СК України просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дітей [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвища дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 21.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, по дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. ст. 247 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заяву відповідача про визнання позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що позивач з 2009 року перебувала в фактичних шлюбних стосунках з відповідачем без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. [INFO] позивач народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 08 січня 2014 року за актовим записом № 01. У свідоцтві про народження зазначено, що батько дитини [PERSON] . [INFO] позивач народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25 травня 2016 року за актовим записом № 33. У свідоцтві про народження зазначено, що батько дитини [PERSON] . Обставини, викладені позивачем у позовній заяві, підтверджені письмовими доказами, відповідачем та третьою особою не оспорюються, позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі. У ч. 3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховає дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Приймаючи до уваги, що позивач вважає себе батьком дитини і фактично утримує та виховує дитину, яка разом з матір`ю проживає в його сім`ї, він є належним позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Оскільки визнання батьківства є суб`єктивною обставиною, яке знайшло свої відображення в певних діях позивача, а саме: матеріальне утримання дитини, піклування про дитину, суд розцінює як достовірні докази визнання позивачем свого батьківства. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи, що позов задоволено, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1 211 грн 20 коп., підтверджені квитанцією банку, підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 128, 129, 134 СК України та

Outcome: approved