Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

12.06.2024 до Подільського районного суду міста Києва, засобами поштового зв`язку та за підписом директора ТОВ «Коллект Центр» Марії Ткаченко, надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договорами №501118942, №630930967 у розмірі 86470,01 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн.. В обґрунтуванні позову зазначено, що 07.03.2019 між позичальником, яким є [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання договору Оферти на укладання про надання кредиту №501118942, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 23610,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 07.03.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21,99%. 23.05.2018 між позичальником, яким є [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання Оферти на укладання про надання кредиту 630930967, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 200000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.05.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договорами та надав позичальнику кредитні кошти. Також позивачем зазначено, що 17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №501118942 від 07.03.2019, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ; за кредитним договором №630930967 від 23.05.2018, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №501118942 від 07.03.2019, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ; за кредитним договором №630930967 від 23.05.2018, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за кредитним договором №501118942 від 07.03.2019, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ; за кредитним договором №630930967 від 23.05.2018, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . У порушення умов кредитного договору №1501118942 від 07.03.2019 відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2024 розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39981,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 19239,31 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 20092,78 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 649,09 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні витрати - 0,00 грн. У порушення умов кредитного договору №630930967 від 23.05.2018 відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2024 розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 46488,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 41132,48 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2021,68 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 720,10 грн.; інфляційні витрати - 2614,57 грн. Загальний розмір заборгованості перед ТОВ «Коллект центр», що підлягає стягненню з відповідача станом на день підготовки позову, становить 86470,01 грн. Як зазначено позивачем, станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24.07.2024 цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами передано за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду Київської області Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.09.2024 цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами передано за підсудністю на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області. Матеріали позовної заяви ТОВ «Коллект центр» надійшли на адресу Вишгородського районного суду Київської області 31.10.2024 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Лукач О.П. Ухвалою суду від 08.11.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України. Позивачу, у порядку статті 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталась. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками було надіслано на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція надіслана відповідачу повернулась на адресу суду без вручення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18. Також, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. А відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, 23.05.2018, на підставі Оферти [PERSON] на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та її Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» (надалі - Договір), між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду № 630930967. Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 23.05.2018 по суті є кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с. 4-6). Так, в Оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії [PERSON] просила банк відкрити їй поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, з лімітом кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Проценту ставку за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою пропонує встановити у розмірі 26% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Обов`язковим мінімальним платежем пропонує встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінію, але не менше 50 грн. Підписанням оферти відповідач беззаперечно підтверджує, що попередньо ознайомлена у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами ЗУ «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Згідно пункту 2.1.1. Заяви-анкети про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», яка є Договором (угода 3630930967), відповідач підтвердила акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між нею та ПАТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua. Крім цього, 23.05.2018 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитування, в тому числі, для картки World Debit Mastercard, якою користувалася відповідач, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: максимальна сума кредиту - до 200000 гривень; строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов Договору. Мета отримання кредиту - споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; Процентна ставка, відсотків річних 26%, процентна ставка фіксована. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення: щомісячно, не менш ніж сума обов`язкового мінімального планету 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.(а.с. 7). Таким чином, [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомлена та згодна з публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Факт користування [PERSON] кредитними коштами підтверджується Випискою по рахунку з кредитної картки World Debit Mastercard за період з 23.05.2018 по 12.10.2023, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами для особистих потреб, тобто реалізувала своє право на користування кредитним лімітом (а.с. 12-22). Також, судом встановлено, що 07.03.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту №501118942, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі - 23610,00 грн. зі сплатою 21,99 % річних на строк 48 місяців (дата повернення кредиту 07.03.2023). Оферта на укладення угоди про надання кредиту №501118942 від 07.03.2019, Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 07.03.2019 по суті є кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с. 7 на звороті - 11). Так, в Оферті на укладання угоди про надання кредиту №501118942, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії [PERSON] просила банк надати їй кредит готівкою у сумі 23610,00 грн., процентна ставка 21.99%. Тип ставки - фіксована. Строком на 48 місяців, а саме дата повернення кредиту - 07.03.2023. Підписанням Оферти відповідач надала власну згоду банку на передачу до Кредитного реєстру НБУ інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбаченим чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердила, що перед укладенням Угоди ознайомлена у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами ЗУ «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; зі змістом Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Крім цього, 07.03.2019 [PERSON] підписала Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» на тих самих умовах, а також, того самого дня - підписала паспорт споживчого кредиту, який містить такі ж самі умови кредитування, зазначені вище, для картки World Debit Mastercard, якою користувалася відповідач. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомлена та згодена з публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. У анкеті-заяві [PERSON] , оферті та акцепті визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Факт отримання [PERSON] кредиту за кредитним договором №501118942 підтверджується меморіального ордеру №6589406 від 07.03.2019 (а.с. 11 на звороті), а факт користування кредитними коштами - випискою по особовим рахункам з 07.03.2019 по 17.05.2021 щодо руху коштів, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами для особистих потреб, тобто реалізувала своє право на користування кредитними коштами (а.с. 22 на звороті - 40). 17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, відповідно до якого ТОВ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Флексіс» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «Флексіс» приймає належні ТОВ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги (а.с.46-61). Відповідно до Додатку 1-1 до Договору факторингу №2 від 17.05.2021 Характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, ТОВ «ФК «Флексіс» прийняв Реєстр боржників, в якому наявна [PERSON] , тобто, ТОВ «ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 630930967 від 23.05.2018 в сумі 45902,21 грн., з яких: 41132,48 грн. - сума за основною заборгованості в валюті договору на дату укладення Договору; 4769,73 грн. - пеня/штраф/неустойка на дату укладення Договору факторингу; за кредитним договором 501118942 від 07.03.2019 в сумі 32354,20 грн., з яких: 19239,32 - сума за основною заборгованості в валюті договору на дату укладення Договору; 13114,99 грн. - сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за кредитом) на дату укладення Договору (а.с.49-52). 18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» передає (відступає) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Флексіс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги (а.с.53-61). Відповідно до Додатку 1-1 до Договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 Характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, ТОВ «Вердикт капітал» прийняв Реєстр боржників, в якому наявна [PERSON] , тобто, ТОВ «Вердикт капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 630930967 від 23.05.2018 в сумі 45902,21 грн., з яких: 41132,48 грн. - сума за основною заборгованості в валюті договору на дату укладення Договору; 4769,73 грн. - пеня/штраф/неустойка на дату укладення Договору факторингу; за кредитним договором 501118942 від 07.03.2019 в сумі 32354,30 грн., з яких: 19239,31 - сума за основною заборгованості в валюті договору на дату укладення Договору; 1 3114,99 грн. - сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за кредитом) на дату укладення Договору (а.с. 57 на звороті - 61). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) ТОВ «Коллект центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги (а.с.62-69). Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 том №1, ТОВ «Коллект центр» прийняв Реєстр боржників в якому наявна [PERSON] , тобто, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 630930967 в сумі 51258,56 грн., з яких: 41132,48 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2021,68 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; 4769,73 грн. - пеня; 3334,67 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно статті 625 ЦК України; за кредитним договором 501118942 в сумі 39332,09 грн., з яких: 19239,31 - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20092,78 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами. (а.с. 65-69) Так, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3630930967 від 23.05.2018 заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 51258,56 грн: 41132,48 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 4769,73 грн - заборгованість з пені; 2021,68 грн - нараховані відсотки за договором (26% за період з 18.05.2021 до 25.07.2021 (включно). Окрім цього, позивачем на підставі статті 625 ЦК України здійснено нарахування 3% річних у розмірі 720,10 грн. (за період 26.07.2021 - 23.02.2022) та інфляційні втрати у розмірі 2614,57 грн. (за період 08.2021 - 02.2022) (а.с. 41, 43). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №501118942 від 07.03.2019 заборгованість відповідача станом на 10.05.2024 становить 39981,18 грн: 19239,31 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 20741,87 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 44). Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За умовами статей 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Як встановлено судом, 23.05.2018 та 07.03.2019 між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитні договори № 630930967 та №501118942. Банк свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договорами та в межі встановленого кредитного ліміту, проте, відповідач належним чином не виконала умов договорів, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підставі договорів факторингу право грошової вимоги перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості шляхом пред`явлення позову до суду. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн., суд дійшов такого. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с. 80), а тому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3028,00 гривень. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, до позову додано копії: Договір №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», в особі керуючого партнера Бурдюга Т.В. та ТОВ «Коллект центр», в особі Директора О.І. Мостовенко; Прайс-лист АО «Лігал ассістанс»; Платіжна інструкція №0433380000 від 10.05.2024 щодо сплати ТОВ «Коллект центр» на рахунок АО «Лігал ассістанс» коштів у розмірі 67000,00 грн за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023; Заявка на надання юридичної допомоги №415 від 26.04.2024 щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 17000,00 грн; витягом з Акту про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 (а.с. 74-78). Дослідивши долучені до позовної заяви докази щодо витрат позивача на правову допомогу, судом встановлено, що позовну заяву складено, підписано та надіслано до суду засобами поштового зв`язку - директором ТОВ «Коллект центр» Марією Ткаченко, яка діє на підставі Наказу №30/к/тр від 31.05.2024 та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 73), що не узгоджується із наданими до суду та дослідженими судом документами, які не підтверджують, у даному випадку, надання правової допомоги позивачу АО «Лігал ассістанс». Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Так, директор ТОВ «Коллект центр» Марія Ткаченко склала, підписала та надіслала позовну заяву до суду в інтересах товариства (позивача), як керівник юридичної особи, проте не адвокатом. Таким чином, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на оплату послуг АО «Лігал ассістанс», не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відсутні належні, достовірні та достатні докази, що правова допомога надавалася позивачу у цій справі адвокатом.

Outcome: approved