Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

24 вересня 2024 року представник позивача Гунько Олександр Юрійович, представляючи інтереси позивача [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із цією позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що в серпні 2024 року позивач з мобільного додатку «Дія» дізнався, що приватним виконавцем Ковалем Віталієм Олександровичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича відкриті виконавчі провадження. Так, на підставі виданого\~ 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 251360, про стягнення з позивача заборгованості на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відкрито виконавче провадження № 66390211 щодо стягнення заборгованості. Крім того, на підставі виданого 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 251361, про стягнення з позивача заборгованості на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відкрито виконавче провадження № 66390886 щодо стягнення заборгованості. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки позивач заперечує будь-яке отримання кредитних коштів у АТ «Таскомбанк» та укладення із АТ «Таскомбанк» будь-яких кредитних договорів. Крім того, всупереч ст. 88 Закону України «Про нотаріат» позивача не було належним чином повідомлено про наявність заборгованості. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні написів нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредитів. При\~ винесенні виконавчих написів нотаріусом не було встановлено, що заборгованості є безспірними. Відсутні докази повідомлення позивача не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань, а також відсутні докази підтвердження отримання цієї вимоги позивачем. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому представник позивача просив суд визнати виконавчі написи № 251360 та № 251361, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованостей такими, що не підлягають виконанню. Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 26 вересня 2024 року було задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66390211 за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 30 червня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 251360, яким стягнуто із [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість в сумі 28783,32 грн, яке знаходиться на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича; зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66390886 за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 30 червня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 251361, яким стягнуто із [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова\~\~\~\~ компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість в сумі 17311,20 грн, яке знаходиться на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича (а. с. 35-36). Ухвалою судді від 26 вересня 2024 року відкрито позовне провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 16 грудня 2024 року. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року розгляд справи відкладено до 10 лютого 2025 року. У судове засідання позивач та представник позивача Гунько О.Ю. не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представником відповідача за допомогою підсистеми «Електронний суд» спрямовано до суду відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову, посилаючись на те, що 25.06.2020 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № б/н, відповідно до якого правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «ТАСКОМБАНК» є відповідач, у тому числі і за кредитними договорами № 021/2088707-СК від 24 листопада 2015 року та № 021/3250612-СК від 26 січня 2017 року. 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 251361, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 17311,20 грн. 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 251360, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 28783,32 грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Отже, представник відповідача вважає, що виконавчі написи вчинено відповідно до чинного законодавства, а нотаріусу для вчинення виконавчих написів було надано документи, які підтверджують безспірність заборгованостей. Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи виконавчі написи, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив вказані норми закону, представник відповідача зазначає, що відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості\~ підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку документів щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, зазначено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з наведеного, представник відповідача вважає, що відповідачем виконано вимоги, передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а, отже, виконавчий напис, вчинений 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 251360, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 28783,32 грн не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Також представником позивача наголошено, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позивач знав про наявність заборгованостей по кредитних договорах. З урахуванням принципу «розумної обачності» потрібно вважати, що він об`єктивно мав можливість дізнатися про відкриття виконавчого провадження 04 серпня 2021 року. Строк звернення до суду позивача сплив у серпні 2024 року. Із позовом про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, [PERSON] звернувся 24 вересня 2024 року, тобто після спливу позовної давності. Позивач не зазначає причин пропуску ним позовної давності. З урахуванням відсутності у позивача обґрунтованих доказів щодо пропуску позовної давності сплив позовної давності в даному випадку є підставою для відмови в позові. Представник відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, у поданому до суду відзиві просить провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позову не подав. Третя особа\~ приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб та за наявними в справі доказами. Судом встановлено, що 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстр. № 251360 про стягнення з [PERSON] не виплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу №б/н від 25.06.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором № 021/2088707-СК від 24.11.2015, укладеного між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», стягнути\~\~ із\~\~\~\~ [PERSON] \~ за період\~ з 25.06.2020 по 31.05.2021 включно, суму у розмірі: 11100,52 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14832,80 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 2800 грн. заборгованість за пенею та штрафами; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 28783,32 грн. Указаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Чернігівської області Ковалю В.О., за яким було відкрито виконавче провадження ВП № 66390211, та винесено постанову від 04 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження, постанову від 04 серпня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, постанову від 04 серпня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову від 04 серпня 2021 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про арешт коштів боржника, а також постанову від 10 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Крім того, по виконавчому провадженню № 66390211 з дати відкриття виконавчого провадження було стягнуто кошти в сумі 12092,55 грн (а. с. 9). Також судом встановлено, що 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстр. № 251361 про стягнення з [PERSON] не виплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу №б/н від 25.06.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором № 021/3250612-СК від 26.01.2017, укладеного між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», стягнути із [PERSON] за період з 25.06.2020 по 31.05.2021 включно, суму у розмірі: 7122,85 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7338,35 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 2800 грн. заборгованість за пенею та штрафами; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 17311,20 грн. Указаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Чернігівської області Ковалю В.О., за яким було відкрито виконавче провадження ВП № 66390886, та винесено постанову від 04 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження, постанову від 04 серпня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, постанову від 04 серпня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову від 10 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Крім того, по виконавчому провадженню № 66390886 з дати відкриття виконавчого провадження було стягнуто кошти в сумі 11407,68 грн (а. с. 9). Позивач, дізнавшись про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса, звернувся до суду за захистом свого права за місцем його виконання, тобто за місцем свого місцеперебування. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого\~\~\~ напису\~\~\~\~ подаються: а)\~\~\~\~ оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення\~\~\~\~ платежів\~\~\~ за\~\~\~\~ зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинноюПостанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусом 30 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського\~\~\~\~\~ апеляційного\~\~\~\~\~ адміністративного\~\~\~\~\~ суду\~\~\~\~ від\~\~\~\~\~ 22\~\~\~ лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До суду не надано доказів існування кредитних договорів № 021/2088707-СК від 24 листопада 2015 року, № 021/3250612-СК від 26 січня 2017 року, укладеними між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , та їх умови суду невідомі. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що кредитні договори, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчих написів, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчих написів щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованостей боржника, у зв`язку з чим виконавчі написи нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Суд вважає дані посилання позивача слушними та обґрунтованими, оскільки доказів надання нотаріусу нотаріально посвідчених договорів для вчинення оспорюваних виконавчих написів до суду надано не було. Таким чином, подані стягувачем для вчинення виконавчих написів документи не відповідали вимогам, які пред`являються за вищевказаним Переліком. Жодних\~\~\~\~ розрахунків\~\~\~\~ по\~\~\~\~ заборгованості\~\~\~\~ [PERSON] \~\~\~ за кредитними договорами № 021/2088707-СК від 24 листопада 2015 року, № 021/3250612-СК від 26 січня 2017 року, укладеними між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , матеріли справи не містять. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, яка за домовленістю сторін може бути збільшена згідно зі ст. 259 ЦК України. У статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачем вказано, що про існування виконавчих написів та відкритих щодо нього виконавчих\~\~\~ проваджень він дізнався у серпні 2024 року з мобільного додатку «Дія», тобто [PERSON] довідався про порушення свого права у серпні 2024 року, що вказує на відсутність пропущення строку позовної давності. У матеріалах справи відсутні докази протилежного, які б давали підстави вважати, що позивач пропустив строк позовної давності. Такі ж докази не надані і стороною відповідача. Крім того, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу\~\~ Президента\~\~\~\~ України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. З огляду на зазначене та встановлені обставини, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, поданому у відзиві на позовну заяву, оскільки позивач не пропустив строків позовної давності при зверненні до суду з відповідним позовом. За вказаних обставин, суд робить висновок про те, що наявні заборгованості в оспорюваних виконавчих написах не є безспірними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 3058,60 грн (за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved