Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

В поданій до Київського районного суду м. Харкова позовній заяві позивач просив: - стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади на користь позивача 2182148,95 грн. на відшукання майнової шкоди, завданої внаслідок бездіяльності; - стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади на користь позивача 2500000,00 грн. грн. на відшукання моральної шкоди, завданої внаслідок бездіяльності; - стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади на користь позивача інфляційні витрати від загальної суми заборгованості у розмірі 388422,34 грн.; - стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади на користь позивача витрати на професійну правову допомогу. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, зокрема, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2012, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 29.08.2012, у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «АКБ «Базис» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків позов задоволено частково. Зокрема, стягнуто з поточного рахунку у ПАТ "АКБ "Базис" на користь [PERSON] суму вкладу у розмірі 2021500 грн. та проценти за вкладом у розмірі 376734 грн. 89 коп. На підставі вказаного рішення 06.09.2012 судом видано виконавчий лист №2/2018/2366/2012/06, строком пред`явлення до виконання до 29.08.2013. На підставі виконавчого листа №2/2018/2366/2012/06 державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області 10.09.2012 відкрито виконавче провадження ВП №34201516 про стягнення з поточного рахунку у ПАТ «АКБ «Базис» на користь [PERSON] суму вкладу у розмірі 2021500 грн. та процентів за вкладом у розмірі 376734 грн. 89 коп. Постановою державного виконавця від 16.10.2012 виконавче провадження ВП №34201516 з примусового виконання виконавчого листа №2/2018/2366/2012/06 виданого 06.09.2012 про стягнення з поточного рахунку у ПАТ «АКБ «Базис» на користь [PERSON] суму вкладу у розмірі 2021500 грн. та процентів за вкладом у розмірі 376734 грн. 89 коп. закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». У відповідності до Ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13.06.2014 по справі 640/6838/14-ц та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2014 по справі 640/6838/14-ц, визнано дії державного виконавця Київського ВДВС щодо закінчення виконавчого провадження ВП №34201516 неправомірними. Визнано постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.10.2012 ВП №34201516 - незаконною, згідно із вимогами статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області 22.10.2014 відновив виконавче провадження ВП №34201516. Позивач зазначає, що відповідачі державні виконавці ухилялись від здійснення примусового виконання рішення суду про стягнення боргу із ПАТ «АКБ «Базис» на користь [PERSON] , про що встановлено відповідними ухвалами суду від 13.06.2014, 18.11.2014, 24.03.2015, 15.07.2015, 10.06.2016, 12.10.2016, 09.03.2017, 30.11.2017. Зазначеними ухвалами суду підтверджено, що виконавче провадження по виконанню виконавчих листів №2/2018/2366/2012/06 від 06.09.2012 та №640/20265/15-ц від 05.08.2016 проводилось з численними порушеннями, серед яких, зокрема, такі: державним виконавцем не було проведено жодних виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема, не проводилось опечатування, вилучення, реалізація майна в установленому законодавством порядку; не проводилось накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, опечатування каси, приміщення і місця зберігання грошей, тощо. Постановою Дергачівського ВДВС від 24.10.2016 в рамках зведеного ВП №52216867 накладено арешт на кошти, які містяться на всіх рахунках, що належать боржнику ПАТ «АКБ «Базис», але це арешт коштів був лише формальний, бо документи на накладення арешту Дергачівським ВДВС належним чином не були оформлені, не були направлені у всі фінансові установи, де є рахунки боржника. Тому банки, повернули їх до Дергачівського ВДВС. Даний факт підтверджується: повернутими без виконання платіжними вимогами від 26.10.2016 із відмітками банків про неналежне їх оформлення, відповідями банків на неналежно оформлений запит Дергачівського ВДВС від 18.10.2016 №8693 щодо арешту та наявності коштів на рахунках боржника та постанову державного виконавця від 24.10.2016 ВП №52216867 про арешт коштів боржника, яка була направлена банкам без гербової печатки. Внаслідок незаконної бездіяльності державних виконавців, що підтверджено вище зазначеними ухвалами суду, боржником банком було відчужено частину його майна, у тому числі і раніше арештованого майна державними виконавцями. Крім того, незаконне зволікання виконавчої служби щодо примусового стягнення із божника боргу саме і привело до того, що коли ПАТ «АКБ «Базис» було визнано банкротом та розпочата ліквідаційна процедура, майна на погашення боргу банку перед позивачем [PERSON] виявилось не достатнім, оскільки, фактично основна його частина була відчужена самим боржником до його банкротства та в період незаконних дій та бездіяльності державної виконавчої служби. Цей факт підтверджується ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.11.2016 по справі №640/12550/16-ц: "Крім того, із копій договорів купівлі - продажу спірних об`єктів від 01.12.2015 та від 24.12.2015, наданих представником ПАТ «АКБ «Базис» вбачається, що на час прийняття державним виконавцем постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 10.08.2016 спірні нежитлові приміщення не належали ПАТ «АКБ «Базис». Такі ж відомості зазначені і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім цього, згідно інформаційної довідки №65048396 від 04.08.2016, яка сформована державним виконавцем Київського ВДВС ГТУЮ у Харківській області, вбачається, що власником майна ПАТ «АКБ БАЗИС» з грудня 2015 року став ПАТ «ІНВЕСТОР» код ЄДРПОУ 14060483. Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.03.2019 по справі №905/1328/17 визнано позивача ( [PERSON] ) кредитором боржника - ПАТ "АКБ "Базис" на суму 2182148 грн. 95 коп. Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.09.2020 по справі №905/1328/17 ліквідовано юридичну особу - банкрута ПАТ «АКБ «Базис». Зобов`язано державного реєстратора провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - банкрута ПАТ «АКБ «Базис» та виключити ПАТ «АКБ «Базис» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.12.2020 діяльність ПАТ «АКБ «Базис» код ЄДРПОУ 19358916 припинено. Згідно з інформацією АСВП: щодо примусового виконання виконавчого листа №640/20265/15-ц, стан виконавчих проваджень №52216867, №52216999, №52217065, №52679312 завершено; щодо примусового виконання виконавчого листа №2/2018/2366/2012/06 стан виконавчого провадження №34201516 повідомляє наступне. Позивач звернувся до СМУ МЮ м. Харків Київського ВДВС у м. Харкові, із заявою щодо видачі копії постанови про закінчення виконавчих проваджень №45931792, №34201516 згідно вимог ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та при цьому надав до виконавчої служби копію ухвали господарського суду Донецької області від 24.09.2020, по справі №905/1328/17, якою ПАТ «АКБ «БАЗИС» ліквідовано. Але ж, у відповіді на заяву позивача, начальник відділу Хаблов В.М. вказав: «таку постанову надати не можливо, так як на адресу відділу ухвала про припинення ПАТ «АКБ» БАЗИС» не находило, хоча як вказано вище позивач особисто надав до відділу копію такої ухвали. Тривале незаконне невиконання судового рішення про стягнення боргу із боржника - ПАТ «АКБ «Базис», через незаконні дії та бездіяльність державної виконавчої служби, дало змогу боржнику відчужити частину свого ліквідного майна, та в подальшому призвело до унеможливлення стягнення боргу на користь [PERSON] . Тим самим, дані дії державної виконавчої служби завдали [PERSON] матеріального збитку в розмірі не стягнутої на його користь суми 2182148 грн. 95 коп. та за цей час, сума боргу за рахунок інфляції знецінилась, сума інфляційних збитків складає 388422,34 грн., отже є в наявності всі підстави для відшкодування матеріальної шкоди за рахунок держави. Позивач зазначає також, що невиконання рішення суду напряму ототожнюється із завданою позивачеві майновою шкодою, оскільки остаточно втрачена можливість стягнення грошових коштів з боржника (відомості про припинення діяльності ПАТ "АКБ "БАЗИС" підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців), а тому невиплачені позивачеві кошти на виконання судового рішення, є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. Крім того, своєю незаконною бездіяльністю, встановленими вище зазначеними рішеннями суду, державними виконавцями нанесена Шеданії Р.В. моральна шкода, яка з урахуванням вимог розумності, справедливості та виваженості складає 2 500 000 гривень 00 коп. Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Через незаконну бездіяльність та незаконні дії державних виконавців при виконанні виконавчих листів про стягнення коштів з боржника ПАТ «АКБ «Базис», [PERSON] змушений був постійно оскаржувати дані незаконні дії державних виконавців та прийняті ними незаконні процесуальні документи. Саме через такі дії державних виконавців вони так і не спромоглися майже за 9 років виконати виконавчі листи про стягнення коштів з боржника ПАТ «АКБ «Базис» на користь [PERSON] , при цьому, що у боржника на перших роках виконання виконавчих документів було достатньо коштів для виконання їх. На даний час позивач досяг пенсійного віку і банківський вклад, який боржник ПАТ «АКБ «Базис» не повернув в повному обсязі, був для нього єдиним джерелом доходів для існування, позивач на даний час є особою похилого віку та відноситься до найбільш вразливої категорії населення у період поширення COVID-19, в результаті чого позбавлений належних засобів існування-лікування для себе та своєї родини, що також завдає йому моральної шкоди у вигляді мук, тривоги, страху, занепокоєння та стресу за себе та своєї родини. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Ляха М.Ю. від 13.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою; справу ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження, із призначенням підготовчого засідання (т. 1 а.с. 120). 31.05.2021 до канцелярії суду надійшли пояснення представника третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області Солдатової Я.А. на позовну заяву [PERSON] по справі №953/6535/21, в яких вона просила прийняти пояснення на позовну заяву та залучити їх до матеріалів справи; відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 1 а.с. 138-142). На обґрунтування пояснень зазначає, зокрема, що Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України призначеного для відшкодування шкоди, незаконними діями органів державної влади майнової шкоди в розмірі 2182148,95 грн., моральної шкоди в розмірі 2500000,00 грн., інфляційних витрат від загальної суми заборгованості у розмірі 388422,34 грн. та витрат на професійну правову допомогу, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кошти державного бюджету належать на праві власності Державі, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є Держава Україна, як учасник цивільних відносин. Необхідності зазначення у позовних вимогах таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, ЦПК України не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення. У справах про відшкодування шкоди Державою кошти підлягають стягненню з Державного бюджету України, без вказівки про суб`єкта виконання, в нашому випадку - Державної казначейської служби України. В свою чергу, Казначейство не порушувало інтересів та охоронюваних законом прав позивача, а тому не повинно нести відповідальність за дії відповідача. Крім того, у своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що оскільки з боку відповідача мало місце зволікання щодо виконання судового рішення, що призвело до унеможливлення стягнення боргу на його користь, позивачу заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 2500000,00 грн. Однак, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинили моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань. Визнання судом протиправними дій відповідача стосується виключно сфери виконуваних ним функцій, у той час як моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами. Вважає, що оскільки розмір матеріальної шкоди, які позивач просить стягнути з Державного бюджету України, є сумою, що підлягає стягненню в порядку примусового виконання судового рішення, ухваленого на його користь, то ці кошти не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. За загальними правилами цивільно-правова відповідальність при відшкодуванні шкоди за рахунок держави настає у разі встановлення всіх елементів цивільного правопорушення, а саме: шкоди, заподіяної органом державної влади, встановленою протиправною поведінкою такого органу, причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою. Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань, тощо) та не надав належних доказів понесених моральних втрат (покази свідків, висновків експерта, тощо). Завдані позивачеві, на його думку, муки, тривоги, страх, занепокоєння та стрес не знайшли свого документального підтвердження в матеріалах позовної заяви. Виходячи з приписів законодавства про відшкодування шкоди, розмір відшкодування шкоди повинен визначатись з урахуванням вимог розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш ніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до збагачення позивача за рахунок Держави. В свою чергу, порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб?єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Представник зазначає, що у своїй позовній заяві позивач посилається на те, що невчинення державними виконавцями всіх необхідних виконавчих дій призвело до невиконання судового рішення, а тому він має право на відшкодування інфляційних витрат від загальної суми заборгованості у розмірі 388 422,34 грн. Проте, факт тривалого невиконання рішення суду внаслідок неправомірних дій державних виконавців, не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між несвоєчасним виконанням рішення, яке набрало законної сили, за завданою шкодою. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, пов`язані з примусовим виконанням судового рішення, у яких державна виконавча служба виступає суб`єктом примусового стягнення коштів за виконавчим документом, а не боржником у грошовому зобов`язанні, та є відповідальною за свої дії чи бездіяльність у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Інфляційні втрати за своєю правовою природою є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вважає, що позивачем також не доведені понесені ним втрати на професійну правничу допомогу, які позивач має намір стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України. Вважає, що витрати на правову допомогу повинні відшкодовуватись лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у даній справі особою, яка одержала за це плату, у іншому випадку у їх стягненні повинно бути відмовлено. 30.06.2024 до канцелярії суду надійшов відзив представника відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мозгового Ю. на позов про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади, в якій просив відмовити в позові [PERSON] по справі №953/6535/21 (т. 1 а.с. 148-153). На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що на примусовому виконанні виконані у відділі державної виконавчої служби перебувало зведене виконавче провадження №53650073, до складу якого входили наступні виконавчі провадження: ВП №52216867 з примусового виконання виконавчого листа №640/20265/15-ц, виданого 05.08.2016 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ПАТ «АКБ Базис» на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 988147,57 грн., ВП №52216999 з примусового виконання виконавчого листа №640/20265/15-ц, виданого 05.08.2016 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ПАТ «АКБ Базис» на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 6090,00 грн., ВП №52217065 з примусового виконання виконавчого листа №640/20265/15-ц, виданого 05.08.2016 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ПАТ «АКБ Базис» на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 65042,48 грн., ВП №52679312 з примусового виконання виконавчого листа 2/2018/2366/06, виданого 06.09.2012 Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ПАТ «АКБ Базис» на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 2398234,89 грн. Виконавчі провадження №52216867, №52216999, №52217065 були відкриті на підставі заяви стягувача 15.09.2016, які у подальшому об`єднані у зведене виконавче провадження № 53650073. Виконавче провадження №52679312 було відкрито 18.10.2016, та приєднано до зведеного виконавчого провадження №53650073. Одночасно з відкриттям виконавчих проваджень 15.09.2016, державним виконавцем,

Outcome: partial