Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

В червні 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили суд: -визнати борг щодо наданих житлово-комунальних послуг Комунальним підприємством ? Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? за адресою: [ADDRESS] , о/р № [NUMBER] ( [NUMBER] ) у період часу з 01 серпня 2010 року по 16 червня 2017 року на суму 53 616, 86 грн. нерахованим безпідставно; -зобов?язати Комунальне підприємство ? Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? списати заборгованість у сумі 53 616, 86 грн. з о/р № [NUMBER] ([NUMBER]) [PERSON] та [PERSON] щодо наданих житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] ; -визнати борг щодо наданих житлово-комунальних послуг Комунальним підприємством ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? за адресою: [ADDRESS] , о/р № [NUMBER] у період часу з 01 серпня 2010 року по 16 червня 2017 року на суму 108 897, 41 грн. нерахованим безпідставно; -зобов?язати Комунальне підприємство ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? списати заборгованість у сумі 108 897, 41 грн. з о/р № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] щодо наданих житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] ; -стягнути солідарно з Комунального підприємства ? Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, Комунального підприємства ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? на користь [PERSON] , [PERSON] судовий збір у розмірі 6 500, 56 грн., витрати на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 50 000, 00 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони ( [PERSON] та [PERSON] ) є споживачами комунальних послуг, що надаються Комунальним підприємством ? Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? та Комунальним підприємством ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району?. В червні 2020 року КП ? Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили суд: стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КП ? Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2010 року по 01 січня 2020 року в сумі 64 552, 91 грн. (основна сума заборгованості - 34 120, 57 грн.; інфляційні втрати - 24 678, 09 грн.; 3 % річних - 5 754, 25 грн.); стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? заборгованість за спожиті послуги за період з 01 серпня 2010 року по 01 січня 2020 року у розмірі 123 564, 73 грн. (основна сума заборгованості - 52 524, 96 грн.; інфляційні втрати - 58 311, 29 грн.; 3 % річних - 12 728, 48 грн.). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року позов КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? задоволено частково, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? 10 652, 41 грн., інфляційних та 4014, 91 грн. суму 3% річних; стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? 9 607, 34 грн., боргу, 943, 57 грн. інфляційних та 385, 14 грн. суму 3% річних. В іншій частині позову, відмовлено. На виконання вищезазначеного рішення суду, [PERSON] здійснила оплату боргу, а саме: 10 945, 00 грн. на рахунок КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? та 14 680, 00 грн. на рахунок КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району?. Однак, не дивлячись на ухвалене судом рішення та проведену [PERSON] оплату, відповідачі продовжують і надалі проводити нарахування (зазначення) заборгованості, яка була предметом розгляду у справі №761/17745/20. З метою врегулювання даного спору щодо добровільного списання виставляємої суми боргу, позивачі звернулись з досудовою вимогою, однак, вона була залишена без задоволення, з зазначенням, що відсутні правові підстави для списання (перерахунку) заборгованості. оскільки, в досудовому порядку вирішити спірне питання не вдалося, вони змушені звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 24 вересня 2024 року через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва від представника відповідача КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? надійшов письмовий відзив на позов, в якому, останній просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених позовних вимог. 08 жовтня 2024 року через систему Електронний суд від відповідача КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? надійшли письмові пояснення по справі, з яких вбачається, що позивачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки, вони їм були надані, а вони ними користувалися. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідачів КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для списання (перерахування) наявного у позивачів боргу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] . Комунальне підприємство ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, відповідно до рішень Київської міської ради від 22 вересня 2011р. № 24/6240 ?Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва? та від 09 жовтня 2014р. №270/270 перейменоване з КП ?Керуюча дирекція ?Шевченківської районної у м. Києві ради? від 19 лютого 2007р. № 187. Відповідно до п.п. 2 Статуту, предметом діяльності КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. Комунальне підприємство ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району?, відповідно до рішення Київської міської ради від 22 вересня 2011р. №24/6240 ?Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва? перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового фонду господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією 31 жовтня 2001р. Відповідно до п. 2.1 Статуту, предметом діяльності КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 18 листопада 2022 року позов КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? 10 652, 41 грн., інфляційних та 4014, 91 грн. суму 3% річних; стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва? 9 607, 34 грн., боргу, 943, 57 грн. інфляційних та 385, 14 грн. суму 3% річних. В іншій частині позову, відмовлено. Рішення суду набралозаконної сили. На виконання вищезазначеного рішення суду, [PERSON] 06 лютого 2023 року сплачено на рахунок КП ?Центр обслуговування споживачів Шевченківського району? 14 680, 00 грн. та на рахунок КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва?, 10 945, 00 грн., про що суду надано копії квитанцій, відповідно за №К0К0-ХР4Х-В0А5-В8КК, №М731-Р801-СЕХ2-241А (а.с.21, 29). Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивачі зазначали, що не дивлячись на те, що заборгованість за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 18 листопада 2022 року погашена в повному обсязі у добровільну порядку, відповідачі продовжують виставляти заборгованість у платіжних дорученням, які надходять щомісячно. Частиною першою статті 19 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов?язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Законом України ?Про житлово-комунальні послуги?, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст.7 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст.9 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У своїй позовній заяві, позивачі зазначили, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 18 листопада 2022 року чітко визначено розмір наявної заборгованості за житлово-комунальні послуги, а тому, послідуюче зазначення у повідомленнях-рахунках суми заборгованості з боку відповідачів є неправомірним. Однак, з такими висновками сторони позивача суд не погоджується, так як, вищезазначеним рішенням суду не було встановлено неправомірного чи неправильного нарахування позивачам за надані житлово-комунальні послуги. Даним рішенням позовні вимоги були задоволенні частково, саме з урахуванням положень ст.ст.257, 267 ЦК України, а не у зв`язку з відсутністю заборгованості чи неправомірним її нарахуванням. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 18 листопада 2022 року, яке набрало законної сили не було встановлено безпідставного нарахування чи донарахування за надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , дані обставини не потребують доказування. Заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, яку позивачі просять визнати безпідставною та зобов?язати відповідачів виключити підтверджена вищезазначеним рішенням суду; стороною позивача не було доведено неправомірності зазначеної суми заборгованості у розрахункових платіжках. Отже, зазначені позивачами у позові обставини про безпідставність нарахованих їм сум за надані житлово-комунальні послуги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов?язковою для суду (ч.7 ст.82 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 910/2164/18 та від 08 липня 2019 року у справі № 908/156/18, вказано, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 320/4938/17 (провадження № 61-26396св18) зазначено, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу. У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 822/1468/17, зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, але в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (Svetlana Naumenko v. Ukraine, № 41984/98, §53, ЄСПЛ, від 09 листопада 2004 року). На важливість дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (див., зокрема, пункт 58 постанови від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, провадження № 12-143гс19; пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19); пункт 82 постанови від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як, списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством України не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed