Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зняти заборону на нерухоме майно , зареєстровану Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області від 27.04.2006 за № 315942. Позов обгрунтований тим, що він 27.10.2000 , на підставі договору купівлі -продажу , посвідченого державною нотаріальною конторою Харківської області, придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та з того часу відкрито володіє і користується нерухомим майном. На даний час позивач виявив намір розпорядитися своєю власністю , однак дізнався , що на житловий будинок з господарськими будівлями накладена заборона на відчуження нерухомого майна до повної виплати , зазначеної в договорі, суми. Жодних боргів у позивача перед відповідачкою не має , повний розрахунок за будинок відбувся в 2000 р. , однак відповідачка про це нотаріальну контору не повідомила та на даний час це питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Аргументи учасників справи . Відповідачка відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Рух справи Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 17.10.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження . 13.01.2025 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області постановлено справу розглянути заочно . У судовому засіданні позивач підтримав позов , просить задовольнити позов. Відповідачка до суду не з`явилася повторно, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за місцем проживання та розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України . У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив на позов відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася , подала заяву заслухати справу у її відсутність , ухвалити рішення на розсуд суду. Суд , вислухавши пояснення позивача , допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі , дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.10.2000 року, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] за 12 540,00 грн. ( а.с. 8) В зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу , державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Гук С.Ю, 27.10.2000 , на підставі Закону України « Про нотаріат» була накладена заборона відчуження нерухомого майна , а саме зазначеного житлового будинку, до повної оплати вартості будинку , вказаної в договорі . З часу придбання нерухомого майна , з 2000 року по даний час , [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджує Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2024.( а.с. 7 ) Окрім того , згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається , що існує заборона на нерухоме майно , а саме житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , яка зареєстрована 27.04.2006 Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстраційним номером 3151942 , підстава обтяження : договір купівлі-продажу житлового будинку від 27.10.2000. З метою вирішення питання в позасудовому порядку, позивач звернувся до реєстратора ,Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області , з метою зняття заборони на нерухоме майно. ( а.с. 6) Однак, листом від 13.08.2024 , державний нотаріус Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області відмовив позивачу у знятті заборони на нерухоме майно , оскільки не має повідомлень або факту підтверджень від [PERSON] щодо повного розрахунку з продавцем житлового будинку , що б стало підставою для зняття заборони на нерухоме майно , та рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 9) Відповідно до розписки від 12.12.2000 , [PERSON] , який діяв по довіреності від [PERSON] , отримав решту коштів від [PERSON] у сумі 3990,00 грн за проданий будинок , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.10.2000. ( а.с. 11) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт повного розрахунку [PERSON] за проданий [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] . Наявність обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у вигляді заборони на нерухоме майно ,перешкоджає позивачу розпорядитися своєю власністю. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої приєдналась Україна 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 9 статті 34\~Закону України "Про нотаріат"\~передбачена, що нотаріуси накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна. Згідно ч.1 ст. 74 Закону України « Про нотаріат », нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку, в тому числі , із рішення суду . Згідно із підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження у виді заборони нерухомого майна , перешкоджає позивачу реалізувати передбачені\~Конституцією України\~та цивільним законодавством свої права щодо розпорядження нерухомим майном. Нормами чинного законодавства встановлено можливість скасування накладених обтяжень на майно на підставі рішення суду, в інший спосіб захистити своє порушене право позивач не може, а тому суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого порушеного права. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову та захисту порушених прав позивача, оскільки відсутні підстави для подальшого існування обтяження майна, так як відповідач не має жодних заперечень проти позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved