Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідач будучи матір`ю їх спільних доньок [PERSON] та [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, життям доньок не цікавиться, має заборгованість по сплаті аліментів, понад два роки ухиляється від обов`язків по вихованню своїх дітей, не забезпечує здобуття ними загальної середньої освіти, не проявляє зацікавленості до них, матеріальної допомоги для гідного розвитку дітей не надає, не цікавиться їх духовним, фізичним та соціальним розвитком, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позивач, у свою чергу, виконує обов`язки як батька, так і матері, опікується дітьми та матеріально забезпечує. Зазначені вище обставини були предметом розгляду та підтверджені висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх материнських обов`язків. Ураховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити. У ході розгляду справи позивач [PERSON] підтримав заявлені ним позовні вимоги та пояснив, що з відповідачкою розірвав шлюб 10 лютого 2022 року. Від шлюбу має двох доньок [PERSON] та [PERSON] , які з початку повномасштабного вторгнення проживають з ним у [ADDRESS] та є внутрішньо переміщеними особами. Так як відповідач [PERSON] , яка є матір`ю дітей, не виявляла до них жодного інтересу та не спілкувалася з ними, то він вимушений був звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2023 року припинено стягнення аліментів на користь відповідачки [PERSON] , так як діти проживають з ним. Більше двох років відповідач не цікавиться життям дітей, не телефонує їм та не відвідує їх, участі в їх утриманні та житті не бере. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] до судового засідання неодноразово не з`являлася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву суду не направила. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород - Дністровського району Одеської області в ході розгляду справи проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що позивач [PERSON] дійсно проживає з дітьми за зазначеною адресою має статус внутрішньо переміщеної особи, у дітей є всі умови для проживання, виховання та задоволення їх потреб завдяки їх батьку [PERSON] . Мати [PERSON] дійсно дітьми не опікується, не відвідує їх та не займається їх вихованням. Позбавлення матері батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей. Третя особа Первомайська селищна військова адміністрація до суду свого представника не направила, будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи. Однак, направила до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затверджений розпорядженням Первомайської селищної військової адміністрації від 28.08.2024 року №1030-р. Судом постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Вивчивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 07.04.2011 року, виданого Первомайською селищною радою, та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого виконкомом Первомайської селищної ради, батьками [PERSON] та [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . 10 лютого 2022 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано, про що свідчить рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області за справою №477/2570/21. Відповідно до змісту судового наказу Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 березня 2023 року, на користь позивача з відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2023 року та досягнення дітьми повноліття. Факт проживання дітей з батьком та перебування на його утриманні встановлено рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31.08.2023 року, яким припинено стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] . Відповідно до змісту довідок - характеристик з місця навчання дітей [PERSON] та [PERSON] , діти навчаються на високому та достатньому рівні, є доглянутими, охайно одягненими, вчасно відвідують навчальні заклади. Батько [PERSON] бере активну участь у навчальному процесі доньок, цікавиться їх навчанням та шкільним життям, проводить з дітьми вільний час, забезпечує належний рівень навчання. Мати [PERSON] з дітьми не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дітей участі не приймає, зв`язок зі школою не підтримує, батьківські збори не відвідує. Як вбачається з характеристики з місця проживання [PERSON] , яка видана Татарбунарською міською радою, [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом з неповнолітніми дітьми, офіційно працевлаштований. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради від 25.01.2024 року за №11, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні. Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , затвердженого розпорядженням Первомайської селищної військової адміністрації від 28.08.2024 року №1030 - р, [PERSON] прийшла до Первомайської селищної ради 26.08.2024 року та написала заяву, у якій не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням характеристики [PERSON] та інтересів неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зі змісту позовної заяви слідує, що мати дітей - відповідач [PERSON] понад два роки, тобто з часу розірвання шлюбу з батьком дітей, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не проявляє материнської турботи щодо неповнолітніх доньок, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує їх. Вказане також підтверджується висновками органів опіки та піклування як за місцем проживіання матері, так і за місцем проживання дітей разом з батьком. Так, відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 26.06.2024 року №149, уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, суд вважає за необхідне прийняти до уваги те, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов`язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток доньок як складову виховання, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.

Outcome: approved