Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності по 1/4 частині за кожною на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0954, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~заявлених вимог\~посилаються на\~те,\~що вони\~є спадкоємицями\~після смерті\~ [PERSON] ,\~до складу\~спадщини після\~смерті якого\~увійшло вищевказане\~майно.\~Нотаріусомвідмовлено\~позивачам у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на вищевказану\~земельну ділянку у зв`язку з неможливістю визначити розмір частки померлого [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку. Окрім того, зазначають, що не мають можливості надати нотаріусу документи на підтвердження частки спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку, що входить до складу спадщини, тому їх права мають бути захищені в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно, який є ефективним способом захисту прав. Ухвалою судді від 17.06.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 31-32). Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10, 11, 12, 13, 41), спадщину після смерті якого прийняли лише позивачі (а.с. 39 зворот, 45). Відповідно до матеріалів справи 19.11.2018 державним реєстратором відділу державної реєстрації Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області Калініченко Т.В. на підставі рішення Радомишльської міської ради Житомирської області за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0954 (а.с. 16). Як вбачається з матеріалів справи 31.10.2023 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. на ім`я кожної із позивачів видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60, 62). \~ \~ \~ \~Згідно інформацією наданою приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. відповідно до матеріалів спадкової справи №213/2021, відкритої 07.08.2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємицею за законом на майно померлого є його дружина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , котра спадщину прийняла та оформила свої спадкові права (а.с. 79). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. \~ \~ \~ \~За нормами ч. 4\~ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до норм\~ст. 89 Земельного кодексу України\~у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. \~ \~ \~ \~Норма ч.\~5\~ст.\~ 89 Земельного кодексу України\~передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності, згідно якого вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. \~ \~ \~ \~За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємиці за законом після смерті батька, не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved