Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Косякової З.М. 05.12.2024 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання 30.06.2025. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем по справі позивач перебувала у шлюбі з 03.12.2005 р. до 24.11.2014 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повнолітня, але продовжує навчатися в Економіко-правничому фаховому коледжі Запорізького національного університету за спеціальністю фізична культура і спорт на денній формі навчання. Термін навчання складає з 01.09.2022 р. по 30.06.2025 р. Ухвалою від 06.12.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 06.01.2025 року на адресу суду відповідачем [PERSON] в особі його представника адвоката Карзова О.М., подані письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідач бере участь в бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини та відсічі збройної агресії російської федерації з вересня 2023 року. В червні 2024 року отримав тяжке вибухове осколкове поранення, у зв`язку з чим потребує витрати на лікування. На його утриманні також перебуває малолітня дитина [PERSON] . Відповідач 26.12.2023 року уклав шлюб із [PERSON] , яка призначена піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Просив врахувати ці обставини під час ухвалення рішення по справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі від представника адвоката Косякової З.М. Відповідач також в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 24.11.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі між собою з 03.12.2005 року до 24.11.2014 р. Сторони мають дитину -\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , актовий запис №1458. [PERSON] , [INFO] ,\~є повнолітнім. Є студентом 3-го курсу «Економіко-правничого фахового коледжу Запорізького національного університету» денної форми навчання (бюджетна). Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2025 рік. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем з вересня 2023 року, 16.06.2024 року отримав поранення, пов`язане з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №5196 від 29.06.2024 р. Також [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , 2016 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до вимог\~ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі\~ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як зазначено в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України). Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом приймається до уваги те, що будь-хто із сторін не надав довідку про доходи. Позивач не надала інформації про своє місце роботи та отриманий дохід. Також не надано інформації про те, чи отримує [PERSON] стипендію під час навчання. Законодавством передбачено обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей. Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та\~обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, врахувавши матеріальний стан сторін та потребу дитини в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, потреби дитини, пов`язані з продовженням нею навчання після досягнення повноліття. Суд не приймає доводи відповідача про піклування його дружини [PERSON] над неповнолітньою [PERSON] , 2008 р.н., оскільки він не є опікуном цієї дитини та докази, що її утримання здійснюється саме відповідачем суду не надані. Відповідно до ч.1 ст.79\~та ч.1 ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Позивач в позові також просить стягнути судові витрати та надає на підтвердження понесених витрат: договір про надання правової допомоги від 14.06.2024 р., укладений між адвокатом Косяковою З.М. та [PERSON] , ордер на надання правничої допомоги, розрахунок витрат на правову допомогу від 05.12.2024 року, згідно якого адвокатом Косяковою З.М. виконанні наступні роботи: вивчення та аналіз наданих клієнтом документів 1000 грн., складання позовної заяви 1000 грн., участь в одному судовому засіданні 1500 грн. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом із позовною заявою представником позивача подано орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу, в якому зазначено, що позивач очікує понести витрати пов`язані з професійною правничою допомогою у загальному розмірі 5 000,00 грн. Крім того, зазначено, що розрахунок не є остаточним і залежить від обсягу наданої адвокатом правничої допомоги під час розгляду справи. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у ст. 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Згідно з положеннями частини першої-п`ятої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У справі № 910/906/18 Верховний Суд погодився з наявністю підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, оскільки їх розмір був обґрунтований, а відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи. Враховуючи викладене, те, що позовна заява задоволена судом частково на 66,66%, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що даній категорії справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи, буде достатнім відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 1333,20 грн. (вивчення та аналіз наданих клієнтом документів 1000 грн., складання позовної заяви 1000 грн., всього 2000 грн.*66,66%).

Outcome: partial