Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

19 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 456192-КС-004 про надання кредиту від 09 квітня 2023 року в сумі 90961 грн. 55 коп. Обґрунтовано позов тим, що 09 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір № 456192-КС-004 про надання\~кредиту,\~який підписаний\~одноразовим ідентифікатором\~у порядку,\~визначеному статтею\~12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~за умовами\~якого позивач\~надав відповідачу грошові кошти в сумі 13000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку відповідача. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, електронною поштою надіслала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути без її участі. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив наступне. 09 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір № 456192-КС-004\~про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 13000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (а.с. 19-23). Даний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-4597. Також, 09 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] було підписано пропозицію (оферту) укласти договір № 456192-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 23 зворот-27) та прийняття (акцент) пропозиції (оферти) укласти Договір № 456192-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 28-32). 09 квітня 2023 року відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2802 було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.17, 18). А також, 01 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 456192-КС-004 про надання кредиту від 09 квітня 2023 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 32 зворот 37). Згідно з інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» підтверджується, що 09.04.2023 та 01.05.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» було перераховано [PERSON] згідно з договором № 456192-КС-004 від 09.04.2023: 13000 грн. та 6000 грн. (а.с. 51 зворот, 52). Також, 04 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 456192-КС-004 про надання кредиту від 09 квітня 2023 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 37 зворот 41). Відповідно до умов додаткової угоди № 2 позичальник підтвердила наявність у неї заборгованості станом на 04.06.2023 в сумі 21766 грн. 72 коп, що включає: 18743 грн. 14 коп. сума кредиту та 3028 грн. 58 коп. проценти за користування кредитом. 06 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до договору № 456192-КС-004 про надання кредиту від 09 квітня 2023 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». В указаній додатковій угоді сторони погодили термін дії договору до 23.06.2024 (а.с. 42-46). Відповідно до умов додаткової угоди № 3 позичальник підтвердила наявність у неї заборгованості станом на 06.08.2023 в сумі 24169 грн. 39 коп, що включає: 18743 грн. 14 коп. сума кредиту та 5426 грн. 25 коп. проценти за користування кредитом. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 25 липня 2024 року становить 90961 грн. 55 коп., до якої входить: 18743 грн. 14 коп. - заборгованість за тілом кредита, 72218 грн. 41 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 12 зворот - 16). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем та з урахуванням встановлених обставин, наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Також,\~згідно положень\~частини першої\~статті 142\~ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved