Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

27.11.2024 [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться\~ в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 31-А Коростенського району\~ Житомирської області, в якому просить виділити їй в натурі 4/10 ідеальної частки з спільної часткової власності на нежитлове приміщення, сховище, в окремий об`єкт нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 468 м.кв., припинити спільну власність, визначивши їй право власності з цього окремого об`єкту нерухомого майна в 1 (цілу) частку. Мотивуючи тим, що позивач на підставі договору-купівлі продажу від 28.12.2010 отримала у власність 2/10 частини нежитлового приміщення сховища, що становить 468,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Іншими власниками нежитлового приміщення є: [PERSON] в 1/10 частці та Овруцька міська рада Житомирської області в 5/10 частці. Також частинами даного приміщення володіли [PERSON] та [PERSON] , але вони свої частки виділили в окремі об`єкти. При виділенні їх часток Коростенське МБТІ не вірно вказали площу, від якої ці частки рахуються. У позивача у власності знаходиться 4/10 частки (1253,2 кв.м), але на момент продажу їй приміщення в договорі купівлі-продажу було зазначено 2/10 частки (2488,6 кв.м).\~ В подальшому вона виправила розмір часток\~ з 2/10 на 4/10, але в реєстрі речових прав і в договорі залишилася площа 2488,6 кв.м. Через те, що в неї змінена частка приміщення, яке є складським, а не площа, вона зі своєї частки сплачує податок на нерухомість не з фактичної частки, що становить\~ 468 кв.м, а вдвічі більший. Для того, що вона могла правильно сплачувати податки з фактичної площі їй необхідно виділити її частку в окремий об`єкт нерухомого майна. При зверненні до нотаріуса їй повідомили, що для проведення розподілу необхідне звернення всіх співвласників, а вони цього робити не бажають. Позивач просить справу розглядати у її відсутність.\~\~\~\~ Представник відповідача Овруцька міська рада надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо задоволення позовної заяви не заперечує. Відповідач [PERSON] \~ надала заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутність, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не зперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2010\~ [PERSON] купила 2/10 частини нежитлового приміщення сховища, що становить 468,0 кв.м\~ та знаходиться в [ADDRESS] . Нежитлове приміщення загальною площею 2488,6 кв.м (а.с.10). Вказаний договір купівлі-продажу внесений до Державного реєстру правочинів за № 4289371, що підтверджується витягом № 9465447 від 18.12.2010 (а.с.11). Відповідно до витягу № 28624939 від 10.01.2011 про державну реєстрацію прав\~ [PERSON] є власником 2/10 частки нежилого приміщення, сховища по [ADDRESS] (а.с.12). З копії витягу № 28503537 від 25.12.2010 з реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що власниками нежилого приміщення, сховища по [ADDRESS] є: [PERSON] - 1/20 частка; [PERSON] - 1/20 частка; [PERSON] - 4/10 частки;\~ територіальна громада\~ в особі Овруцької міської ради - 10/20 частки. За заявою власника - територіальної громади\~ в особі Овруцької міської ради відчужується нежиле приміщення\~ загальною площею 468 м.кв., що становить 2/10 частки будівлі. Площа житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями\~ [ADDRESS] становить 2488,6\~ кв.м., що підтверджується журналом підрахунку площі від 22.12.2006 (а.с.17). Площа житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями\~ [ADDRESS] становить 468,0\~ кв.м., що підтверджується журналом підрахунку площі від 24.12.2010 (а.с.22). Згідно копії довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації»\~ від 06.02.2018 № 22, нежитловий будинок [ADDRESS] при оформленні договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Шваб О.В. 28.12.2010 за р.№ 3154 на частину нежилого приміщення сховища пл.468,0 кв.м, працівником КП «Коростенське МБТІ» було допущено помилку в обчисленні ідеальної частини, а тому реєстратором було допущено помилку при оформленні витягу про реєстрацію права власності\~\~ на нерухоме майно витяг сформовано 10.01.2011 за р.№ 20478675, серія ССТ № 212042 у пункті\~ опису частина 2/10 за [PERSON] , а відповідно\~ до правильно проведеного розрахунку повинно бути зареєстровано вірним 4/10 частини нежитлового приміщення сховища (а.с.24). Відповідно до витягу № 113461708 від 09.02.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію\~ права власності\~ [PERSON] є власником 4/10 частки нежитлового приміщення по [ADDRESS] (а.с.25). З копії інформаційної довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації»\~ від 23.06.2021 № 223 видно, що станом 29.12.2012, 4/10 частини нежитлового приміщення сховища по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 28.12.2010, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області реєстровий №3133. Ідеальна частка\~ [PERSON] була змінена з 2/10 частини на 4/10 частини. Загальна площа 4/10 частин нежилого приміщення сховища, що належить [PERSON] становить 468,0 м.кв. (а.с.26). З\~ інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №397487739 від 02.10.2024 видно, що об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення\~ [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить, зокрема, [PERSON] \~ - 1/10 частка; Овруцькій міській раді Житомирської області - 5/10 частки;\~ [PERSON] - 4/10 частки (а.с.42-48). Оціночна вартість нежитлової будівлі площею 468,0 кв.м по [ADDRESS] складає 748066,37 грн., що підтверджується довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.11.2024 (а.с.8-9). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. Таким чином, з аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України слідує, що виділ (поділ) часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20). Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 1-17672св18). У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 127/28684/18 провадження № 61-17068св19) зазначено, що за відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного рухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо). Схожий за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14-ц (провадження № 14-302цс19). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки. З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 29.11.2024 № 148 вбачається,\~ що за технічними показниками об`єкт є відокремленим, має окремий вхід, комунікації та може бути виділений в натурі в окрему нежитлову будівлю. Виходячи з вищенаведеного, оскільки частку у нежитловому приміщенні сховищі, яку бажає виділити позивач,\~ можна виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів інших співвласників, тому суд приходить до висновку про\~ задоволення позову. Позивач сплатила судовий збір в дохід держави у розмірі 8691,86 грн..

Outcome: approved