Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 07.01.2025 року заявник звернувся в порядку окремого провадження до Тисменицького районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавця на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтовував тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, яке вона заповіла заявнику, склавши заповіт. 12.12.2024 року державним нотаріусом було заведено спадкову справу №720/2024 після смерті матері. Отже заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті його матері та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини. Проте оформити свої спадкові права не зміг, оскільки не доведено факт спільного проживання позивача з померлою, так як адреси реєстрації в них різні, тому державний нотаріус, до якого звертався заявник, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. Представник заінтересованої особи Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд». ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 08.01.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 21.01.2025 року постановлено залучити до участі у справі за вказаною заявою заінтересовану особу Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до копії заповіту від 25.04.2020 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження про те, що усе належне їй майно заповідає [PERSON] (а.с.7). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яке дійсно належить [PERSON] (а.с.8). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 816093, який видано [PERSON] , яка проживає в с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, на підставі рішення XIV сесії V скликання Узинської сільської ради від 02.11.2008 року, про те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2342 га з кадастровим номером 2625887001:01:004:0180 (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.05.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] , [INFO] померла (а.с.4). З довідки №161/126-14/30в від 23.12.2024 року виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була постійною жителькою села Узин Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті проживала за адресою [ADDRESS] . На день смерті громадянка [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 25.04.2020 року за реєстровим номером 15 та не відмінявся (а.с.16). У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.09.2006 року виконкомом Ганнусівської сільської ради, [PERSON] 08.09.2006 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.20). В копії спадкової справи №720/2024, яка надана Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою на вимогу суду, міститься заява [PERSON] від 12.12.2024 року про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 44) Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №79518442 від 12.12.2024 року свідчить про те, що 12.12.2024 року була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 42222987 після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.49 ) Постановою державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори від 17.12.2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини, оскільки не підтверджено факт постійного проживання разом із спадкодавцем (а.с.6). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до\~ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої\~статті 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тлумачення статей\~1268,\~1269 ЦК України\~свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частинами другою та шостою\~статті 29 ЦК України\~передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заяви з огляду на нижчевикладене. У справі необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання [PERSON] як спадкоємця за заповітом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження на підставі довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Встановлення факту постійного проживання для заявника має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування. З оглянутих вище документів, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] \~та померлою\~ [INFO] [PERSON] , а отже вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved