Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 8234556 від 24.05.2023 року, № 6695880 від 24.05.2023 року та заборгованість за договорами позики № 5586443 від 14.05.2023 року, № 78945268 від 23.05.2023 року у загальному розмірі 142510,62 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.05.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 5586443. 15.11.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5586443 у розмірі 20944,00 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13944,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Крім того, 24.05.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 8234556. 28.11.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 28.11.2023 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8234556 у розмірі 46376,00 грн., з яких: 11200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34056,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1120 грн. заборгованість за комісією. Також, 24.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 6695880. 13.02.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 13022024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6695880 у розмірі 46297,80 грн., з яких: 18000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28297,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 23.05.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 78945268. 14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78945268 у розмірі 28892,82 грн., з яких: 6637,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22255,32 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору та договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому кредити у строки, передбачені кредитним договорами. Всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Ухвалою суду від 24 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 17.07.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд позовні задовольнити частково у розмірі 113609,30 грн., а саме за договором № 558644 від 14 травня 2023 року тіло кредиту 7000 гривень, відсотки строк кредиту 80 днів та відсотки 5229,00 гривень, а всього 12229,00 гривень; за договором № 8234556 від 24 травня 2023 року строк кредиту до 06.09.2023 року, що включає: тіло кредиту 16000 грн - тіло кредиту, 45720 грн відсотки; за договором № 78945268 від 23 травня 2023 року, договір був оформлений на 30 днів, тіло кредиту 9000 гривень та відсотки 2362,50 гривень, а всього 11362,50 гривень; за договором № 6695880 від 24 травня 2023 року, тіло кредиту 18000 грн., 28297,80 відсотки. В обґрунтування зазначала, що згідно кредитного договору № 5586443 від 14 травня 2023 року, наданим позивачем вбачається, що строк дії договору 66 днів до 17 вересня 2023 року з врахуванням додаткових угод, в розрахунку заборгованості з 15.11.2023 року по 30.04.2024 р. наданим позивачем міститься інформація, що проценти нараховувались поза терміном кредитування. По кредитному договору № 8234556 від 24 травня 2023 року наданим позивачем вбачається, що в договорі нарахована була комісія, за надання кредиту. Але у постанові Верховного Суду від 16.11.2016 року № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту. Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в своїй постанові від 27.11.2019 року, справа № 522/18855/16, провадження № 61-10934св19. Але кредитний договір № 6104935881 від 11 вересня 2020 року не містить відомостей та сторонами належним чином не узгоджувалось, за які саме послуги вказана комісія надається клієнту. З кредитного договору № 78945268 від 23 травня 2023 року вбачається, що договір був оформлений на 30 днів, а в розрахунку заборгованості з 20.03.2024 року по 30.04.2024 р. наданим позивачем міститься інформація, що проценти нараховувались поза терміном кредитування. За умовами договору позики сторони встановили строк кредитування, зокрема договір № 78945268 від 23.05.2023 року був оформлений на 30 днів, а договір № 558644 від 14.05.2023 року був зі строком дії 66 днів до 17.09.2023 року. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Оскільки після спливу визначеного кредитними договорами та договором позики строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитними договорами та договором позики, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. 19.07.2024\~року від\~уповноваженого представника\~позивача [PERSON] \~надійшла відповідь\~на відзив,\~в якій\~вона просить\~суд відзив\~відповідача залишити\~без розгляду\~та задоволення,\~а позовні\~вимоги задовольнити\~в повному\~обсязі,\~оскільки увідповідності до умов кожного з укладених договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитного договору. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. Щодо тверджень Відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, звертаємо увагу суду на те що, Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»). Окрім того, у відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договорів не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання Позичальником згідно статті 625 ЦК України. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. 29.07.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просить позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 101380,30 грн., а саме за договором № 558644 від 14.05.2023 року необхідно уточнення, за договором № 8234556 від 24.05.2023 року строк кредиту до 06.09.2023 року, що включає тіло кредиту 16000,00 грн., відсотки 45720,00 грн., за договором № 78945268 від 23.05.2023 року, який був оформлений на 30 днів тло кредиту 9000,00 грн. та відсотки 2362,50 грн., а всього 11362,50 грн., за договором № 6695880 від 24.05.2023 року тіло кредиту 18000,00 грн., відсотки 28297,80 грн. В обґрунтування вказувала, що в кредитному договорі № 5586443 від 14 травня 2023 року обумовлені наступні відсоткові ставки: відсоткова ставка фіксована в розмірі 2,49% в день як базова протягом першого базового періоду, стандартна відсоткова ставка також фіксована в розмірі 2,49% в день та акційна 1,6850% в день, але в розрахунку заборгованості з першого дня користування кредитними коштами фігурує відсоткова ставка в розмірі 3,0853% в день, хоча повинна бути 2,49% в день, якщо не брати до уваги акційну відсоткову ставку. Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Тому Позивачу треба уточнити за якою відсотковою ставкою були нарахування в кредитному договорі. Крім того, в договорі № 8234556 від 24 травня 2023 року наданим позивачем вбачається, що в договорі нарахована була комісія, за надання кредиту, але у постанові Верховного Суду від 16.11.2016 року № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту. Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в своїй постанові від 27.11.2019 року, справа № 522/18855/16, провадження № 61-10934св19. Але кредитний договір № 6104935881 від 11 вересня 2020 року не містить відомостей та сторонами належним чином не узгоджувалось, за які саме послуги вказана комісія надається клієнту. Також кредитний договір № 78945268 від 23 травня 2023 року, був оформлений на 30 днів, а в розрахунку заборгованості з 20.03.2024 року по 30.04.2024 р. наданим позивачем міститься інформація, що проценти нараховувались поза терміном кредитування. Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого позичальник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа № 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. За умовами договору позики № 78945268 від 23 травня 2023 року сторони встановили строк кредитування на 30 днів. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з Відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Оскільки після спливу визначеного кредитними договорами та договором позики строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитними договорами та договором позики, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК У країни позивач не звертався. В іншій частині позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до Відповідача слід відмовити. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому відзиві на позовну заяву просив про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 травня 2023 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 8234556. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *45. Відповідно до умов договору (п.п. 1.2, 1.3) [PERSON] отримала кредит в розмірі 16 000 грн. строком на 105 днів з 24.05.2023 (дата надання кредиту) по 06.09.2023, що складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 08.06.2023 (рекомендована дата платежу (п.1.3.1 договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 06.09.2023 (останнього дня строку кредитування). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 08.06.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 06.09.2023 (останнього дня строку кредитування (п.1.3.2, 1.4 договору). Відповідно до п. 1.5 загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3640,00 грн. в грошовому виразі та 14562,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 46840,00 грн. в грошовому виразі та 11521,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 196400,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 62840,00 грн. Комісія за надання кредиту становить 1120,00 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2520,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 43200,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки: фіксована (п.п.1.5.1-1.6 договору). Згідно п. 2.3.1. позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Згідно п. 7.1. договору визначено, що цей договір (з додатками №1, №2 та Правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені кредитодавцем та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. 24 травня 2023 року [PERSON] також було підписано електронним підписом і паспорт споживчого кредиту № 82364556, який є додатком №2 до договору про споживчий кредит № 8234556 від 24.05.2023, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі №8234556 від 24.05.2023. Згідно із графіком платежів за договором про споживчий кредит №8234556 від 24.05.2023 датою видачі кредиту/дата платежу 24.05.2023-06.09.2023, визначено загальну вартість кредиту за кількістю днів у розрахунковому періоді (105)-62840,00 грн, з реальною річною процентною ставкою - 11521,00%. 28.11.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №28112023, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №1 від 28.11.2023 за договором факторингу № 28112023 від 28.11.2023 за яким клієнт передав, фактор прийняв реєстр боржників №1 кількістю 2450, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №28112023 від 28.11.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 від 28.11.2023 до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №8234556 від 24.05.2023 в сумі 46376,00 грн, з яких: 11200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 34056,00 грн - заборгованість за відсотками; 1120,00 грн - заборгованість за комісією. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №8234556 від 24.05.2023 в розмірі 46376,00 грн, з яких: 11200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 34056,00 грн - заборгованість за відсотками; 1120,00 грн - заборгованість за комісією. Крім того, 14.05.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 5586443, який було підписано відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором f11584, у відповідності до умов якого банк надав відповідачеві позику у розмірі 7000,00 грн. на строк до 19.07.2023 (66 днів) з акційною процентною ставкою, фіксованою 1.61850% на день, базовою процентною ставкою, фіксованою 2.49000%, основною процентною ставкою, фіксованою 2.49000%, а [PERSON] зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах, встановлених договором. 14.05.2023 [PERSON] підписала паспорт позики від 14.05.2023 в якому визначені істотні умови договору позики: мета, сума і строк позики, умови і порядок її видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. 30.05.2023 [PERSON] та ТОВ «Маніфою» підписано додаткову угоду №1 до договору позики №5586443 від 14.05.2023, якою погодили продовження строку позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою. Вказана додаткова угода також підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором w08902. Окрім того, сторонами погодженого графік обов`язкових платежів за додатковою угодою, який підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором w08902. 29.06.2023 [PERSON] та ТОВ «Маніфою» підписано додаткову угоду №2 до договору позики №5586443 від 14.05.2023, якою погодили продовження строку позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою. Вказана додаткова угода також підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором w72052. Окрім того, сторонами погодженого графік обов`язкових платежів за додатковою угодою, який підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором w72052. 15.11.2023 між ТОВ "Маніфою" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 15-11/2023, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до боржників. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу № 15-11/2023, ТОВ "Маніфою" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за користування кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 1.5. вказаного договору права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу, шляхом підписання ними Акту прийому-передачі Реєстру боржників (Додаток №2). Отже, з врахуванням умов договору право вимоги кредитора за договором позики від 14.05.2023 № 5586443 перейшли до позивача з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 15-11/2023 від 15.11.2023. Відповідно до реєстру боржників від 15.11.2023 до Договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 20944,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом; 13944,00 грн. сума заборгованості процентами за користування позикою. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 5586443 від 14.05.2023 заборгованість перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за договором позики відповідача становить\~20944,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом; 13944,00 грн. сума заборгованості процентами за користування позикою. Крім того, 23.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 78945268. Згідно п. 1 вказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. За п. 2 договору позики сума позики становить 9000,00 гривень, строк позики - 30 днів, процентна ставка 2,5 % (фіксована). Відповідно до умов договору дата надання позики 23.05.2023, дата повернення 22.06.2023, знижена процентна ставка/день, % (застосовується відповідно до умов програми лояльності) 0,875%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) - 2,70 %, пеня %/день (не застосовується в період карантину) - 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 1604,7 %, орієнтована загальна вартість позики становить 11362,50 грн. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 договору). Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору визначено дату видачі кредиту/дату платежу 23.05.2023-22.06.2023, за кількістю днів у розрахунковому періоді -30; чиста сума кредиту 9000,00, проценти за користування кредитом -2362,50 грн, реальна річна процентна ставка- 1604,7%, загальна вартість кредиту 11362,50 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.30-31). 28.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за змістом якої зазначено обов`язок клієнта повідомити боржників про відступлення права вимоги. 20.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Додаткову угоду №21 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за змістом якої зазначено про загальну суму прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №20 від 20.03.2024, щодо ціни продажу. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №12 від 22.11.2023 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 визначено, що на виконання п.1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 12, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 78945268 від 23.05.2023 в сумі 28892,82 грн, яких: 6637,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 22255,32 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №78945268 від 23.05.2023 [PERSON] має заборгованість за договором позики в розмірі 28892,82 грн, яких: 6637,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 22255,32 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 24.05.2023 року між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту №6695880. Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 18000,00 грн., строком на 361 день, з стандартною процентною ставкою 1,99 %, знижена процентна ставка 1,393 %. Пунктом 5 Договору обумовлено повернення кредиту та плата процентів за користування кредитом згідно з графіком платежів.\~Договором визначено, що відповідач ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір кредиту було укладено відповідачем шляхом підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7459. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Відповідно до п.п.2.1. п.2 договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус України» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на реквізити платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, наданої споживачем з метою отримання кредиту. 13.02.2024 року між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~було укладено Договір факторингу № 13022024, у відповідності до умов якого ТОВ\~«Авентус Україна»\~передає (відступає) ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~приймає належні ТОВ\~«Авентус Україна»\~Права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13.02.2024 року до Договору факторингу №13022024 від 13.02.2024 року, ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46297,80 грн., з яких: 18000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28297,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.02.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~за договором про надання споживчого кредиту № 6695880 від 24.05.2023 року в розмірі 46297,80 грн., з яких: 18000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28297,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту\~ст. 1082 ЦК України\~дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Частинами 1, 2\~статті 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Частиною 1\~статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію». Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що кредитні договори № 8234556 від 24.05.2023 року, № 6695880 від 24.05.2023 року та договори позики № 5586443 від 14.05.2023 року, № 78945268 від 23.05.2023 року підписані відповідачем електронним підписом. Вказане вбачається із зазначення в тексті договорів про підписання сторонами таких договорів електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Встановлено, що відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредиторів подавала заявки на отримання кредитів за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредитів, після чого кредитори надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитних договорів. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитні договори не були б укладені сторонами. Відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» оспорювані кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81\~ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 , від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19. Укладені з [PERSON] вищезазначені договори в судовому порядку розірвані не були, не визнані вони також недійними, тобто в силу\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності правочину. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримала кредитні кошти за договором про споживчий кредит № 8234556 від 24.05.2023 року від ТОВ «МІЛОАН» на суму кредиту 16000 грн; за договором позики № 5586443 від 14.05.2023 року від ТОВ «МАНІФОЮ» на суму кредиту 7000 грн; за договором позики № 78945268 від 23.05.2023 року від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на суму кредиту 9000 грн; за договором про надання споживчого кредиту № 6695880 від 24.05.2023 року від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на суму кредиту 18000 грн, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула. При цьому, суд зауважує, що вказані договори підписані електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Згідно з нормою\~статті 562 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1052 ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В силу\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, нарахування процентів передбачено умовами кредитних договорів і відповідно вірно здійснені розрахунки заборгованості. Таким чином, надані позивачем розрахунки за кредитними договорами відповідають умовам, погодженим сторонами у кредитних договорах. Інших доказів на спростування зазначених розрахунків відповідачем не надано. Банк не застосовував штрафні санкції до [PERSON] , вимога погасити проценти та тіло кредиту не є мірою відповідальності, а є звичайними умовами договору. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання нею зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідач всупереч свого процесуального обов`язку не погоджуючись з відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договором, належних та допустимих доказів на його спростування до суду не надала. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, то постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до умов укладених договорів нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами договорів не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання Позичальником згідно\~статті 625 ЦК України. Також, з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~а саме\~з відповідача\~на користь\~позивача стягуються\~витрати по\~оплаті судового\~збору в\~сумі 3028,00грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved