Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 06 липня 2022р. перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (актовий запис № 83). Вказує, що від даного шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того вказує, що з ними проживає малолітня донька відповідачки від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб між ними існує формально, оскільки з березня 2024 року вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, взаємно віддалилися один від одного та займаються влаштуванням свого особистого життя незалежно один від одного. Вказує, що він та відповідачка неодноразово намагалися налагодити подружнє життя, водночас будь-яких позитивних результатів ці спроби не дали, вони взаємно віддалились один від одного, між ними відсутні будь-які почуття, вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхніх спільних малолітніх дітей. Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини не вбачає, на примирення не згоден, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просив позовні вимоги задовольнити та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 13.01.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, розгляд справи здійснювати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалася, заперечень щодо позову до суду не подала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 липня 2022р. Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (актовий запис №83), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2022 року. Під час шлюбу у сторін народилася діти: [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.08.2024 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.2021 року. Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/009689981 від 13.08.2024р., довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1787 від 31.12.2024 р., позивач [PERSON] , відповідачка [PERSON] та їхні малолітні діти проживають в [ADDRESS] . Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області про реєстрацію місця проживання від 13.01.2025 року відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З доводів позивача, які не заперечуюються відповідачкою, судом встановлено, що шлюб між ними існує формально, оскільки з березня 2024 року вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, взаємно віддалилися один від одного та займаються влаштуванням свого особистого життя незалежно один від одного. Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки з березня 2024 року вони як сім`я не проживають, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 06.01.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved