Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» від імені якого діє Крилов Сергій Сергійович звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №2971824110-617791 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.02.2022 року в сумі 29444,00 грн (в т.ч.: 8500,00 грн. тіло кредиту, 20944,00 грн відсотки за користування позикою). На виконання вимог частини шостої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та виконав свій процесуальний обов`язок, надіславши на цю адресу копію ухвали про відкриття провадження по справі. Попередньо позивачем було додано до позовної заяви докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с. 40-41). Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 17 лютого 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено договір №2971824110-617791 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.02.2022 року згідно з яким Кредитодавець надав відповідачу споживчий кредит у сумі 8500,00 грн. та сплатою 4114,00 грн процентів за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 2,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Як вбачається зі змісту пунктів 2.1.та 2.2 Договору, сторони домовилися, що кредит надається строком на 22 дні (лояльний період), який може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом цього періоду всіх процентів фактично нарахованих за користування кредитом. Відповідно до пункту 3.6 Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду. З наступного дня після закінчення лояльного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 проценти річних, що становить 2,2 проценти в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, який був підписаний з використанням електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти було перераховано відповідачу за реквізитами електронного платіжного засобу ( [NUMBER] ), які були вказані у Договорі, що підтверджується відповіддю на лист про підтвердження операції ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м.Києві від 09.12.2024 №04/642-04/13 (а.с. 24) та повідомленням про успішне зарахування через платіжну систему XPAY Group LLC (а.с.25). По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи, суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані. Згідно з умовами п. 3.6. та п. 3.7. Договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 11.03.2022 року по 07.06.2022 року (включно), за відсотковою ставкою 2,2% на добу. Таким чином, на момент подання позовної заяви заборгованість Позичальника по сплаті кредиту та відсотків (детальний розрахунок заборгованості, а.с.21-23) складає 29444,00 грн (в т. ч.: 8500,00 грн. - тіло кредиту, 4 114,00 грн. - відсотки за початковий строк (лояльний період) користування позикою, 16830,00 грн. - відсотки за продовжений строк користування позикою) та підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2422,40 грн. (а.с. 11) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved