Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Заявник[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Решетар Василь Васильович звернувся до суду з заявою, де заінтересованіособи Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначив, що заявник [PERSON] має намір прийняти спадщину на земельну ділянку відповідно державного акту серії ІV-ЗК № 039228 від 27 лютого 2002 року на право приватної власності на землю, площею 0,324 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: с. Ганичі, в урочищі «Мочар». З цією метою заявник [PERSON] звернувся з заявою до Тячівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на вищевказану земельну ділянку за своєю покійною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник та спадкоємець [PERSON] замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте при підготовці до виготовлення технічної документації, було виявлено розбіжності між написанням імені спадкодавця як власника земельної ділянки у Державному акті та у паспорті громадянина України, свідоцтві про смерть. Отже вважає, що дана помилка допущена в державному акті серії ІV-ЗК № 039228 від 27 лютого 2002 року на право приватної власності на землю, не дає заявнику можливості оформити спадкові права та вільно володіти та розпоряджатись своїм майном. Вказаний документ був виданий покійній [PERSON] на законних підставах, виготовлений на офіційному бланку і видача нових правовстановлюючих документів встановленого зразка та внесення виправлень у державний акт є неможливим, оскільки після внесення змін до законодавства видача державного акту на право власності на земельну ділянку органом, який його видавав - на даний час не здійснюється. Враховуючи наведене, просить встановити факт, що має юридичне значення - факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту серії ІV-ЗК № 039228 від 27 лютого 2002 року на право приватної власності на землю, площею 0,324 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в с. Ганичі, в урочищі «Мочар» виданого на ім`я [PERSON] , як такий, що належить покійній [PERSON] , [INFO] , виданого на підставі рішення Ганичівської сільської ради від 07 квітня 2000 року. 15 липня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху та визначено заявнику строк для усунення недоліків. 23 липня 2024 року на виконання вищевказаної ухвали суду представником заявника-адвокатом Решетарем В.В. усунено недоліки позовної заяви. 24 липня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження, а також запропоновано заінтересованій особі подати письмові пояснення. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Нересницької сільської\~ради Тячівського\~району Закарпатської\~області в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути заяву без участі представника. Зазначив, що претензій немає та щодо вирішення заяви поклався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши представника заявника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15 червня 2024 року вбачається, що батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9). Із копії паспорту серії [NUMBER] виданого Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області, мати заявника записана як [PERSON] (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26 жовтня 2020 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] , [INFO] - померла [INFO] , місце смерті - Закарпатська область, Тячівський район, с. Ганичі, про що складено відповідний актовий запис за № 60 (а.с.15). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ЗК № 039228 від 27 лютого 2002 року, [PERSON] на підставі рішення сесії Ганичівської сільської Ради народних депутатів від 07 квітня 2000 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,324 га, на території ур.Мочар Ганичівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №394, що підтверджується також копію книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (а.с.10-13). Із листа №39/02-14 від 07 лютого 2024 року Тячівської державної нотаріальної контори вбачається, що у провадженні державного нотаріуса Черевко Л.В. перебуває спадкова справа за померлою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у зв`язку із чим просить видати спадкоємцю [PERSON] , [INFO] , витягу з державного земельного кадастру, на земельну ділянку площею 0,324 га, на території ур.Мочар Ганичівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, права на яке посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серія ІV-ЗК № 039228 від 27 лютого 2002 року (а.с.17). Згідно листа Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області №393/11-14 від 23 липня 2024 року адресованого адвокату Решетару В.В. відомо, що виправлення орфографічних помилок у державних актах відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів, замість тих, що містять помилки. Проте з 2013 року державні акти не видаються, а отже, отримати новий акт замість того в якому міститься помилка, неможливо (а.с.28-29). Із довідки Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області №935/11-14 від 06 грудня 2024 року вбачається, що згідно державного акту на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ІV-ЗК № 039228 від 27 лютого 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записі державних актів на право приватної власності на землю №394, земельна ділянка площею 0,324 га, розташована в [ADDRESS] , є однією і тією самою адресою та належала [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.54). Відповідно до довідки №215 від 10 лютого 2025 року виданої Ганичівським старостинським округом №5 Нересницької сільської ради, Тячівського району Закарпатської області відомо, що адреса в [ADDRESS] , яка вказана в державному акті на право приватної власності, виданого на ім`я [PERSON] , відповідає адресі [ADDRESS] , яка є її місцем реєстрації згідно паспортних даних [PERSON] (а.с.68). У відповідності до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України, суд\~розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12\~вказаної Постанови\~визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Внаслідок розбіжностей у написанні імені матері у свідоцтві про смерть та у державному акті на право приватної власності на землю неможливо встановити приналежність документу, що посвідчує право власності на майно, що є перешкодою в оформленні заявником спадщини після смерті матері. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку померлій [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, і іншим шляхом встановити цей факту неможливо.

Outcome: approved