Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

1. Короткий зміст доводів пред'явленого позову. У липні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та посилається на те, що з 28 жовтня 2011 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 липня 2014 року шлюб, укладений між сторонами, був розірваний. Одразу після народження сина відповідач повністю самоусунувся від його виховання, не цікавиться його життям та не бере в ньому участь. [PERSON] взагалі не цікавиться здоров'ям дитини та не піклується про її фізичний та духовний стан, а також взагалі матеріально не утримує [PERSON] 26 лютого 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . Утримання сина позивач здійснює разом зі своїм новим чоловіком. Тому [PERSON] просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2024 року (а.с.31) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2024 року (а.с.36) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2024 року (а.с.55) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 14 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав. Відповідач був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.44, 89, 94). Представник служби у справах дітей та сім`ї Пристоличної сільської ради не з`явився у судове засідання та направив заяву (а.с.95), в якій просив розглянути справу в його відсутність та взяти до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 28 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Дударківської сільської ради Бориспільського району, про що був складений актовий запис №10, позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , матір'ю якого є позивач, а батьком - [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4 травня 2012 року (а.с.16). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 липня 2014 року (а.с.21-22) шлюб, укладений між сторонами, був розірваний. 26 лютого 2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що був складений актовий запис №70. Позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 лютого 2016 року (а.с.25). Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» та главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є рідною сестрою позивача і тому їй відомо про те, що коли [PERSON] було приблизно 3-4 роки його батько повернувся на постійне місце проживання на Волинь. З того часу [PERSON] взагалі не цікавився сином, не спілкувався з ним, не допомагав йому матеріально. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що в 2014 році [PERSON] поїхав додому на [PERSON] . Більше відповідач жодного разу не бачив сина [PERSON] , не телефонував йому. [PERSON] ніколи не надавав фінансової допомоги на утримання дитини. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є чоловіком позивача з 2016 року, тому є відомо, що [PERSON] взагалі не бере участь в житті свого сина [PERSON] , не підтримує його матеріально. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка малолітній [PERSON] суду показав, що він проживає разом мамою, батьком [PERSON] та двома братами. Саме [PERSON] та мама водили його в садок та школу. Чоловіка на ім`я « [PERSON] » він не знає, свого рідного батька не пам'ятає. З довідки директора Дударківського ліцею №60 від 11 липня 2024 року (а.с.23) вбачається, що батько учня 7 класу [PERSON] - [PERSON] за роки навчання сина на батьківські збори сина не з`являвся, навчанням не цікавився та участь у вихованні дитини не брав. З акта обстеження житлово-побутових умов №1278/Д від 11 липня 2024 року (а.с.28) вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] , дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають по [ADDRESS] . Зі змісту висновку органу опіки та піклування (а.с.64-65), затвердженого рішенням виконавчого комітету Пристоличної сільської ради №367 від 25 жовтня 2024 року (а.с.63), вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . Крім того, зі змісту заяви [PERSON] від 2 жовтня 2024 року (а.с.69), поданої начальнику служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Маневецької селищної ради, вбачається, що відповідач дає свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Таким чином, в ході розгляду цивільної справи здобуто достатньо належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження ухилення [PERSON] від виконання свого обов`язку щодо виховання сина [PERSON] . Цей висновок суду узгоджується з абз.2 п.16 постанови Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зі змісту якого вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на це суд висновує про те, що [PERSON] належить позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання сина [PERSON] . Ця обставина є достатньою підставою для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище. Ці обставини свідчать про те, що з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] . Також відповідач не надав доказів добровільного утримання дитини. Водночас, суд враховує ту обставину, що у [PERSON] є ще троє дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з ним по [ADDRESS] , що підтверджується копією акта обстеження умов проживання від 2 жовтня 2024 року (а.с.68). З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а саме з 18 липня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини, та не буде надмірним фінансовим тягарем для відповідача. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. З квитанції від 17 липня 2024 року (а.с.8) вбачається, що при пред`явленні позову до суду за вимогу про позбавлення батьківських прав [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Пред`явлений нею позов в частині цих вимог задоволено. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: partial