Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право на спадкове майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 6520681800:01:060:0001 площею 0,2500 га, що розташована за адресою: будинок [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , [INFO] , після чого була заведена спрадкова справа. Позивачем, було завершено процедуру спадкування та отримано свідоцтва лише по земельній ділянці 1,0000 га та 6,6687 га і це пояснюється тим, що інші земельні ділянки надавалися в оренду фермерським господарствам і для підтвердження правоздатності на підписання договорів оренди, позивач здійснив весь комплекс необхідних дій задля оформлення спадкового майна. Відповідно до Постанови, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , у зв язку з тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності померлої на в спадкове майно. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушена звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача на судове засідання не з`явився. Дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Місце народження матері - Херсонська область, Бериславський район, село Качкарівка і на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті матері була заведена Бериславською державною нотаріальною конторою 12 червня 2013 року, номер у Спадковому реєстрі 54600905. Позивачем були отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом 04 жовтня 2021 року на земельну ділянку кадастрові номери 6520681800:03:083:0124 та 6520681800:03:003:0007. Тобто, з моменту смерті матері, позивач як єдиний спадкоємець, мав право отримати спадкове майно, яке на момент початку повномасштабного вторгнення не встиг оформити: земельна ділянка з кадастровим номером 6520681800:01:060:0001 за адресою: будинок [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] . Позивачем, було завершено процедуру спадкування та отримано свідоцтва лише по земельній ділянці 1,0000 га та 6,6687 га і це пояснюється тим, що дані земельні ділянки надавалися в оренду фермерським господарствам і для підтвердження правоздатності на підписання договорів оренди, позивач здійснив весь комплекс необхідних дій задля оформлення спадкового майна. Будинок [ADDRESS] та земельна ділянка з ідентичною адресою не були до кінця оформлені позивач не отримав свідоцтво через те, що були відсутні плани продажу цього майна або здачі його в оренду. Факт отримання позивачем права на спадщину на земельну ділянку 1,0000 га підтверджується Інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Свідоцтвом про право на спадщину виданого 04.10.2021 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Державним актом на право власності на земельну ділянку. Факт отримання позивачем права на спадщину на земельну ділянку 6,6687 га підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину виданого 04.10.2021 року, Інформацією з Державного земельного кадастру. Право власності матері позивача на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Площа земельної ділянки 0,2500 га. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, право власності матері позивача на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який складено 20.09.1994 році. Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за ним такого права в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірне нерухоме майно, суд дійшов висновку про належність на праві власності останнього. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності з метою отримання грошової компенсації за його пошкодження внаслідок військової агресії росії. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Такі висновки суду також ґрунтуються на положеннях статті 2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», відповідно до якої отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна є власники пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги "є Відновлення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381, передбачено, що для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачкою в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не визнаючи права позивача на вказане майно діяв відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved