Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

10 вересня 2024р. [PERSON] звернулась до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилалась на те, що їй належить житловий будинок в [ADDRESS] , однак не зареєстрований у відповідному порядку. Позивач вказує, що оскільки будинковолодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] було побудовано в сільській місцевості, відомості про нього внесено у погосподарські книги Ладигівського старостинського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області, згідно яких даний будинок належить до суспільної групи службовий двір і станом на 15 квітня 1991 року головою цього двору була вона - [PERSON] , тому будинок є її власністю. Позивач зазначає, що під час проведення паспортизації житлових будинків вона свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала, тому правовстановлюючі документи відсутні. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кравчук В.М. просив позов задовольнити з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернувсь до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст.ст.316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Встановлено, що відповідно до даних виписки з погосподарської книги №12 Ладигівського старостинського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області №146 від 25.07.2024р. за 1991-1995 роки, домоволодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи «службовий двір» та [PERSON] була головою службового двору, зареєстрована та проживала одна. Як вбачається з копії з оригіналу погосподарської книги №12 Ладигівського старостинського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області, посвідченої старостою Ладигівського старостинського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області Петрук Л.М., за р.№38-2, суспільна група господарства на 01.01.1991р. та в послідуючому у 1991-1995 роки [PERSON] «службовий» та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Також встановлено, що відповідно до даних виписки з погосподарської книги №5 Ладигівського старостинського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області №144 від 23.07.2024р. за 2000-2005 роки, [PERSON] була головою двору за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді на запит адвоката Кравчука В.М. №17 від 17.12.2024р. старости Ладигівського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області №30 від 24.12.2024р. даних щодо приналежності будь-якій юридичній особі службового двору за адресою: [ADDRESS] з часу його забудови немає, дане домоволодіння не передавалось у користування [PERSON] та не передавалось до комунальної власності Староостропільської сільської ради. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» від 04.07.2024 №2037, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрований. Як вбачається з даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , даний будинок побудовано 1964 року. Правовідносини щодо будівництва садибних будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Так, згідно з положеннями нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівок, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робітників, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім`ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. Таким чином, згідно з Вказівками суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, відносилися до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до п.20 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачалась реєстрацію будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно п.3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. Згідно до ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Відповідно до п.42 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Частиною другою статті третьої Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч.3 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Таким чином, оскільки будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] було побудовано в сільській місцевості, відомості про нього внесено у погосподарські книги Ладигівського старостинського округу №2 Староостропільської сільської ради Хмельницької області, згідно яких він належить до суспільної групи «службовий двір» і станом на [INFO] головою цього двору була [PERSON] , тому будинок є її власністю, однак під час проведення паспортизації житлових будинків позивач не отримала свідоцтва про право власності на вказаний будинок не зареєструвала таке прав в органах БТІ. Враховуючи вищевикладені\~обставини,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~та слід\~визнати за\~ [PERSON] \~право власності\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~по [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved