Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 12 грудня 2024 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . З червня 2018 року подружжя не проживає разом. Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 30 листопада 2020 року було ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина. [INFO] сину виповнилось 18 років. На даний час він навчається на денній формі навчання Відокремленого структурного підрозділу «Криворізький фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Фактично одна мати здійснює утримання позивача, але її доходи не дозволяють самотужки утримувати позивача. Як зазначає в позові позивач, відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований і тому може надавати матеріальну допомогу дитині. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання. Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні 12 лютого 2025 року сторони присутні не були. Відповідач в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації, зазначеному в позові, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, 23 січня 2025 року відповідач отримав копію позовної заяви з додатками. Станом на дату розгляду справи, а саме 12 лютого 2025 року, відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №636. В графі батько зазначений « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки Відокремленого структурного підрозділу «Криворізький фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» від 22 листопада 2024, [PERSON] здобуває вищу освіту денної форми навчання, за спеціальністю 076 Підприємство (наказ про зарахування №96-с від 29.07.2022 року). Термін навчання з 01.09.2022 р. по 30.06.2025 р. (а.с.14). Однак, як зазначає позивач, як [PERSON] виповнилось вісімнадцять років Відповідач не приймає участі в його утриманні, як дитини, яка продовжує навчання. Відповідачем не надано суду відомостей щодо спростування заявлених позивачем обставин. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідачем не надано суду доказів, що його матеріальне становище не дозволяє йому допомогати своєму повнолітньому сину, який наразі навчається та потребує його допомоги. Суд зазначає, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Повнолітній син відповідача продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останнього можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є таким, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач, будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. [PERSON] в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти на період навчання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 12 грудня 2024 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , як дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, починаючи з 12 грудня 2024 року. Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 16,180,188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved