Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

04 грудня 2024 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Згурівського районного суду Київської області із вказаною вище заявою, у якій просять встановити факт їхнього перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] , до дня його смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначають, що [INFO] помер їхній син [PERSON] , який від дня народження до дня смерті постійно проживав разом з ними, але був зареєстрований у місті Києві. Протягом спільного проживання син отримував значно більші доходи, ніж вони, тому постійно їх утримував. У листопаді 2024 року вони звернулися до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, проте їм було відмовлено в зв`язку з тим,що у них немає підтвердження щодо спільного проживання з годувальником та перебування на його утриманні. Вони є пенсіонерами, [PERSON] отримує пенсію в розмірі 5935 грн, а [PERSON] 3141 грн. крім того, [PERSON] є інвалідом 3 групи. Зарплата сина була набагато вища за їхні пенсії і тому комунальні послуги, витрати на харчування, побутову техніку оплачував їхній син. Тобто вони перебували на його утриманні. Також син оплатив всі витрати по проведенню операції на очах [PERSON] . Зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне їм для оформлення пенсії по втраті годувальника, просять суд встановити даний факт. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 06.12.2024 прийняла заяву до розгляду та відкрила провадження у справі в порядку окремого провадження, призначила справу до розгляду, роз`яснила заінтересованій особі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області про її право подати до суду письмові заперечення та докази у справі, задовольнила клопотання заявників про виклик свідків. У судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Додатково [PERSON] пояснила, що син [PERSON] повністю їх утримував. Так, він оплатив лікування її чоловіка в офтальмологічному центрі, давав гроші на продукти харчування, оплачував комунальні платежі, здійснював ремонт квартири, в якій вони всі проживали разом. Він був зареєстрований у Києві у гуртожитку, однак фактично проживав з ними у Згурівці. Син дав гроші на покупку автомобіля, здійснював технічне обслуговування цього автомобіля. На початку вторгнення Російської Федерації на територію України він перерахував по 100000,00 грн як їй, так і [PERSON] . Вона та її чоловік пенсіонери, отримують невелику пенсію, тому себе не могли забезпечити всім необхідним для життя. Син [PERSON] повністю допомагав їм як фізично, так і матеріально. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що сім`я [PERSON] є її сусідами. Вона дуже гарно їх знає, стверджує, що [PERSON] проживав разом із своїми батьками, допомагав їм фінансово. Вона особисто чула від [PERSON] , що він оплачував лікування батька в офтальмологічному центрі та купив батьку автомобіль. Знає, що [PERSON] оплачував комунальні платежі батьків, купував продукти харчування. Він працював, мав високу заробітну плату (60000-90000 грн). Стверджує, що [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні сина [PERSON] до дня його смерті. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що має гарні відносини із сім`єю [PERSON] , добре знала сина [PERSON] , який був надійною опорою своїх батьків. Він завжди допомагав батькам як фізично, так і матеріально. Оплачував продукти харчування, комунальні платежі, операцію батьку на очах, за власні кошти змінив вікна у квартирі. Стверджує, що [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні сина [PERSON] до дня його смерті. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 21 копія свідоцтва про народження, а.с. 5-10 копії паспортів заявників). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14 копія довідки). [PERSON] зареєстрований з 22.09.2010 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15 копія витягу з РТГ). Із Актів обстеження № 764 та № 765 від 05.11.2024 встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживали разом до 28.07.2024 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32-33 копії актів). [PERSON] перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію за віком у розмірі 3141,66 грн. Крім того, [PERSON] з 01.04.2007 встановлена 3 група інвалідності за загальним захворюванням довічно (а.с. 35 копія довідки про доходи, а.с. 12 копія посвідчення, а.с. 13 копія довідки МСЕК). [PERSON] перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію за віком у розмірі 5489,15 грн (а.с. 34 копія довідки про доходи). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Сектором ДРАЦС Згурівської селищної ради Броварського району Київської області 05.08.2024, вбачається, що [PERSON] помер приблизно [INFO] (а.с. 16). За життя [PERSON] працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон» на посаді молодшого комірника і його середньомісячний заробіток складав понад 50000,00 гривень (а.с. 23-31 копії довідок про доходи). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] постійно допомагав своїм батькам фінансово, перераховував їм кошти для оплати комунальних послуг та придбання побутової техніки, продуктів харчування тощо. На початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України перерахував своїм батькам по 100000,00 гривень (а.с. 50-88 - копії виписок по рахунку, чеків, квитанцій, платіжних інструкцій). [PERSON] окремої сім`ї не мав, дітей на утриманні у нього не було. Рішенням відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.11.2024 [PERSON] відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 06.11.2024 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю документів про її перебування на утриманні померлого годувальника (а.с. 20). Рішенням відділу перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.11.2024 [PERSON] відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на те, що заявником не надана відповідна довідка щодо спільного проживання з годувальником та перебування на його утриманні (а.с. 18). Таким чином, органами ПФУ не заперечується право [PERSON] та [PERSON] на отримання пенсії по втраті годувальника, однак, за відсутності належних доказів їхнього перебування на утриманні померлого сина [PERSON] , їм відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Враховуючи те, що встановлення факту проживання з померлим сином та перебування на його утриманні заявникам необхідне для отримання соціальних виплат, в даному випадку відсутній спір про право. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Статтею 5 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Статтею 10 Закону передбачено право вибору пенсійних виплат особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону). Отже, заявники як такі, що досягнули пенсійного віку відповідно до положень статті 26 Закону та отримали пенсію за віком, мають право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за умови знаходження на повному утриманні свого сина [PERSON] . Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 р. № 22-1\~(далі\~Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку). Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. За змістом частини другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі, зокрема, кровного споріднення. Крім того, слід зазначити, що право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18. ВС підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що заявники [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні свого померлого сина [PERSON] , який помер приблизно [INFO] , та фактично проживав разом із заявниками за адресою: [ADDRESS] . Останній купував продукти харчування, ліки, сплачував комунальні послуги, оплатив батьку [PERSON] операцію на очах, тобто основний фінансовий тягар щодо утримання сім`ї був на [PERSON] . Свідкам про це відомо, оскільки вони часто спілкувались, підтримували дружні зв`язки. Таким чином, досліджені судом письмові докази, в їх сукупності, а також покази свідків дають суду підстави для висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні свого померлого сина [PERSON] . Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування [PERSON] та [PERSON] на утриманні [PERSON] , судом не встановлено. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved