Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] право власності на транспортний засіб, а саме автомобіль марки: HYUNDAI; модель: SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску; колір - [PERSON] шасі (кузова, рами) № [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.04.2024 року [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією про придбання у останнього автомобіль марки: HYUNDAI, модель, SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] . Вищезазначений автомобіль належав [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Домовившись про всі істотні умови та вартість вказаного автомобіля він та [PERSON] уклали угоду купівлі - продажу вказаного автомобіля.\~Вартість даного автомобіля склала 6 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 19.04.2024 року згідно офіційного курсу НБУ становило 237000 грн., офіційний курс НБУ, складав 39.6 грн. за 100 доларів США.19.04.2024 [PERSON] написав розписку, в якій зазначено наступне: - «Я, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] (паспорт [NUMBER] виданий 10.01.2000 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області), продав громадянину [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] транспортний засіб, а саме автомобіль марки: HYUNDAI; модель: SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску; колір - [PERSON] шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , який належить мені на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] ; Дата першої реєстрації: 22.11.2007 року; Дата реєстрації: 22.02.2019 року, виданий та зареєстрований: ТСЦ 1249 TSC 1249 за грошову суму в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США, яку отримав від [PERSON] в момент підписання цієї розписки. Я, [PERSON] передаю у власність користування та розпорядження [PERSON] вищезазначений марки HYUNDAІ реєстраційний номер [NUMBER] та зобов`язовусь вчинити всі дії які пов`язані з перереєстрацією права власності на вищезазначений автомобіль в [ADDRESS] на [PERSON] в строк до 01.05.2024 року.» Однак в подальшому після 19.04.2024 року [PERSON] телефонував до [PERSON] ,\~та повідомляв, що автомобіль він може доставити авто до сервісного центру та здійснити переоформлення права власності автомобіля на його ім`я, на що [PERSON] погодився та сказав, що повідомить про дату та час коли вони поїдуть до сервісного центру для здійснення переоформлення автомобіля. Після чого [PERSON] всяким чином ухилявся від здійснення переоформлення права власності вказаного автомобіля, мотивуючи свої відмови зайнятістю. Однак після 01.05.2024 [PERSON] \~взагалі припинив відповідати на дзвінки та ухиляється від переоформлення права власності на авто, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх прав. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання; відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву. 03.02.2025 року через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, вказав, що позов [PERSON] визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом ч.1\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч.3 та ч.4\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст.206 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи. З позовної заяви вбачається, що 19.04.2024 [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією про придбання у останнього автомобіль марки: HYUNDAI, модель, SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] . Вищезазначений автомобіль належав [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Домовившись про всі істотні умови та вартість вказаного автомобіля [PERSON] та [PERSON] уклали угоду купівлі - продажу вказаного автомобіля.\~Вартість даного автомобіля склала 6 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 19.04.2024 року згідно офіційного курсу НБУ становило 237000 грн., офіційний курс НБУ, складав 39.6 грн. за 100 доларів США. До матеріалів справи позивачем було додано розписку від 19.04.2024 [PERSON] написав розписку, в якій зазначено наступне: - «Я, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] (паспорт [NUMBER] виданий 10.01.2000 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області), продав громадянину [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] транспортний засіб, а саме автомобіль марки: HYUNDAI; модель: SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску; колір - [PERSON] шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , який належить мені на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] ; Дата першої реєстрації: 22.11.2007 року; Дата реєстрації: 22.02.2019 року, виданий та зареєстрований: ТСЦ 1249 TSC 1249 за грошову суму в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США, яку отримав від [PERSON] в момент підписання цієї розписки. Я, [PERSON] передаю у власність користування та розпорядження [PERSON] вищезазначений марки HYUNDAІ реєстраційний номер [NUMBER] та зобов`язовусь вчинити всі дії які пов`язані з перереєстрацією права власності на вищезазначений автомобіль в [ADDRESS] (ТСЦ МВС № 5143) на [PERSON] в строк до 01.05.2024 року.» Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно положень ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1); особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388). Пунктом 8 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Згідно з пунктом 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200), оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України). Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС України або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі (пункт 17 Порядку № 1200). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Позивачем надано суду докази щодо укладання між ним та відповідачем договору купівлі-продажу транспортного засобу, який би міг бути підставою здійснення державної реєстрації транспортного засобу, що підтверджував би правомірність його придбання. У встановленому порядку позивач не зареєстрував транспортний засіб за собою, оскільки відповідач після 19.04.2024 року ухиляється від явки до органу реєстрації транспортних засобів. Оскільки момент вчинення вищезазначеного правочину відповідно до\~статті 210 ЦК України\~пов`язується із державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін,натомість, позивачем на виконання даного правочину було передано грошові кошти, що підтверджується розпискою в матеріалах справи та визнається відповідачем. Тобто, позивачем було виконано вимоги Договору купівлі-продажу від 19.04.2024 року, проте зі своєї сторони відповідач не здійснив дій щодо передання у власність позивача зазначеного транспортного засобу. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобілю, проте оформити свої майнові права належним чином позивач не має можливості, що порушує його право власності. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved