Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2024 року цивільна справа за позовною заявою ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, направлено за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу. У позовній заяві ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» просить стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 42\~000,00 грн та, крім того, судового збору в розмірі 3028,00 грн., а також судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78688799 від 08 травня 2023 року підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на мобільний телефон відповідача. Відповідач підписавши 08 травня 2023 року Договір №78688799 підтвердила, що вона ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. Відповідно до п. 2.1. Договору кредиту, кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 10\~500,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. В п. 2.2. Договору кредиту сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною Базовою процентною ставкою 2,50% в день (п.п. 2.3 Договору кредиту), та процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину). Сторонами відповідно до умов п. 2.3 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,50% в день. Відповідно до п.п. 5.2. Договору позики Позичальник стверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансовим послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MY CREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0,01%) для споживачів фінансових послуг ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MY CREDIT»). Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 42\~000,00 грн., з яких: 10\~500,00 грн. сума заборгованості за основним боргом; 31\~500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 30 серпня 2024 року від представника відповідача, адвоката Працевитого Г.О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. По-перше, договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78688799. У вказаному договорі було обумовлено таку істотну умову, як строк кредитування. Так, пунктом 2.2. Договору позики №78688799 було обумовлено строк кредитування в межах 30 днів. В той же час, позивачем на підтвердження позовних вимог надається Розрахунок заборгованості за проміжок часу з 08 травня 2023 року по 05 вересня 2024 року, за яким стає зрозуміло, що позивач продовжував нарахування відсотків після спливу строку кредитування. Вказане нарахування відсотків є таким, що порушує чинне законодавство, оскільки фактично відсотки нараховуються понад строк кредитування. По-друге, пролонгування кредиту не відбувалось, оскільки для пролонгації потрібно дотриматись вимог пункту 6 вказаного договору, а саме: «Позичальник має право продовжити строк користування позикою. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет кожного разу під час реалізації позичальником такого права». В матеріалах справи відсутні відомості та докази щодо вчинення пролонгації строку кредиту, у зв`язку з чим строк кредитування складав виключно 30 днів, обумовлені в пункті 2.2. Договору позики №78688799 від 08 травня 2023 року. Окремо представником відповідача було зазначено, що кредитор використовує продовження строку кредиту та щоденне нарахування відсотків внаслідок неналежного виконання зобов`язання позичальником. Такі дії по своїй суті є штрафною санкцією як міра покарання за порушення зобов`язання. В той же час, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. 04 жовтня 2024 року представником позивача через систему «Електронний суд» було подано до суду додаткові пояснення у справі, відповідно до яких було зазначено, що відповідно до положення Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Банк», а саме п. 6.2 та п. 6.5, яким передбачено право Позикодавця здійснювати нарахування процентів за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Враховуючи дані обставини, позивачем було здійснено розрахунок заборгованості саме за визначений у розрахунку заборгованості [PERSON] період починаючи з 08 травня 2023 року по 05 вересня 2023 року (120 календарних днів), які складаються з: періоду правомірного використання отриманих коштів у позику з 08 травня 2023 року по 06 червня 2023 року (30 днів); періоду понадстрокового використання таких коштів починаючи з 08 червня 2023 року по 05 вересня 2023 року (90 календарних днів). 14 жовтня 2024 року представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано додаткові пояснення по справі, у яких було зазначено наступне. Договором позики було обумовлено орієнтовну загальну вартість позики у сумі 18 375,00 грн., яка складається з: суми тіла кредиту в розмірі 10 500,00 грн.; суми відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування 7875,00 грн. Таким чином, [PERSON] визнає суму боргу в розмірі 18 375,00 грн., у зв`язку із тим, що вказана сума нарахована в межах закону на підставі укладеного договору із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». У зв`язку із тим, що [PERSON] визнає вказану суму боргу нею було оплачено вказану заборгованості на розрахунковий рахунок ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Докази оплати долучаються до вказаних пояснень. 27 грудня 2024 року представником позивача через систему «Електронний суд» було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд викласти пункт 3 (третій) прохальної частини позовної заяви по справі №336Є4225/24 в наступні редакції: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість в розмірі 24\~150,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволені позову та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 травня 2023 року між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78688799, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 10\~500,00 грн. строком на 30 днів із датою повернення позики 07 червня 2023 року з фіксованою процентною ставкою 2,5% в день. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти з користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, надані йому кредити в строки, передбачені Кредитними договорами не повернув. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Факт укладення договору, отримання грошових коштів в розмірі 10\~500,00 грн., виникнення кредитних правовідносин відповідачем не заперечується. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на мобільний номер телефону [PERSON] . Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" вказаний договір позики №78688799 прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима відповідачем матеріали справи не містять. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник, [PERSON] , станом на дату звернення позивача із заявою до суду, не виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики №78688799 від 08 травня 2023 року, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 42\~000,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 10\~500,00 грн.; заборгованості по процентах за користування 31\~500,00 грн. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). В той же час, суд бере до уваги умови договору позики №78688799 від 08 травня 2023 року, в тому числі строк позики 30 днів, передбачений п. 2.2 договору, а також погоджену в договорі орієнтовну загальну вартість позики у розмірі 18\~375,00 грн. із датою повернення позики 07 червня 2023 року. Доказів продовження строку кредитування в порядку п. 6 договору позики №78688799 від 08 травня 2023 року позивачем не надано. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При вирішенні вимог щодо стягнення відсотків має значення строк виконання відповідного зобов`язання. Верховний Суд у постановах від 16.01.2018 у справі № 305/1133/15-ц, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц і в інших постановах сформулював правові позиції, за змістом яких, зокрема: стягнення процентів у розмірі, передбаченому договором, поза межами договору, в тому числі, з урахуванням зміни кредитором строку виконання основного зобов`язання, законом не передбачено; право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України; в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок повернення суми кредиту за основною сумою боргу в розмірі 10\~500,00 грн., а також відсотки, обумовлені та нараховані в межах строку кредитування в розмірі 7875,00 грн. Інші відсотки, які були нараховані ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» після спливу 30 днів є такими, що нараховані поза межами строку кредитування та не підлягають стягненню з відповідачки. Суд бере до уваги, що відповідачем було визнано заборгованість за договором позики в розмірі 18\~375,00 грн. Вказана сума боргу була сплачена відповідачем в повному обсязі, що підтверджено платіжними дорученнями, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Щодо стягнення судових витрат. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Оскільки відповідачем було сплачено суму боргу за кредитним договором у розмірі 18 375,00 грн., після подання позову позивачем, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1174,25 грн. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі N 362/3912/18 (провадження N 61-15005св19). На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести до закінчення розгляду справ, який становить 7100,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНА АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало копію договору про надання правової допомоги №03-08/2023 від 03.08.2023 року; копію акту прийому-передачі наданої правової допомоги; копію платіжної інструкції щодо сплати правничої допомоги. З акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №03-08/2023 від 03 серпня 2023 року та платіжної інструкції від 26 грудня 2023 року №3b51de вбачається, що за послугу: складання проекту позовної заяви та представництво в суді першої інстанції позивачем було сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Правовий діалог» суму в розмірі 7100,00 грн. В той же час, відповідачем на підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції було надано копію Договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2024 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським Бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого». Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 р., адвокату було доручено здійснення представництва інтересів клієнта у справі №336/4225/24, складання відзиву на позовну заяву в сумі 6000,00 грн., участь адвоката в одному судовому засіданні 2000,00 грн. Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності, та пропорційно задоволеним вимогам, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підлягає стягненню 3\~106,25 грн витрат на професійну правничу допомогу. В той же час, оцінивши дії представника відповідача, адвоката Працевитого Г.О., складність справи, затрати часу на підготовку документів по суті справи, суд вважає, що з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на користь [PERSON] підлягає стягненню 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial