Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] - адвокат Ковжога О.І. 09.06.2023 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою в якій просить розірвати договір оренди землі, укладений 21.11.2019 між його довірителем та відповідачем у справі, стягнути з останнього заборгованість за договором оренди та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за згаданим договором, а також понесені позивачем судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 21.11.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5321084500:00:005:0006 площею 5.37 га, строком на 7 років, призначення для ведення товарного с/г виробництва. Розмір орендної плати складає 6000 грн за гектар і строк її сплати до 20 листопада поточного року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця. Тобто загальний розмір орендної плати складав 32\~320 грн. За 2020, 2021 та 2022 роки відповідач жодного разу не сплачував орендну плату, на картковий рахунок кошти не перераховував. Станом на день подачі позову борг по сплаті орендної плати за земельну ділянку з кадастровим № 5321084500:00:005:0006 становить 96\~660 грн та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 7988.79 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Також у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, просить розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути понесені судові витрати. Також 16.06.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Ковжога О.І. звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою в якій просить розірвати договір оренди землі з кадастровим номером 5321084500:00:005:0007, площею 5.47 га, укладений 21.11.2019 між його довірителем та відповідачем у справі, стягнути з останнього заборгованість за договором оренди та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за згаданим договором, а також понесені позивачем судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 21.11.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5321084500:00:005:0007 площею 5.47 га, строком на 7 років, призначення для ведення товарного с/г виробництва. Розмір орендної плати складає 6000 грн за гектар і строк її сплати до 20 листопада поточного року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця. Тобто загальний розмір орендної плати складав 32\~820 грн. За 2020, 2021 та 2022 роки відповідач жодного разу не сплачував орендну плату, на картковий рахунок кошти не перераховував. Станом на день подачі позову борг по сплаті орендної плати за земельну ділянку з кадастровим № 5321084500:00:005:0007 становить 98\~460 грн та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 8137.55 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Також у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, просить розірвати договори оренди земельних ділянок та стягнути судові витрати. 13.06.2023 суддею Полтавського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 19.09.2023 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області об`єднано дві вищевказані позовні заяви за позовом [PERSON] в одне провадження. \~ \~ \~ \~17.10.2023 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області передано матеріали цивільної справи на розгляд за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області. 01.12.2023 справу прийнято до провадження судді Диканського районного суду Полтавської області та призначено підготовче засідання. 08.01.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає у повному обсязі. Вказує, що після підписання договору оренди орендодавець отримував орендну плату, не мав жодних претензій з приводу цього. Оригінали документів про отримання коштів орендодавцем у відповідача відсутні, оскільки такі були викрадені про що подана заява до поліції та порушене кримінальне провадження по ч.1 ст.190, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 18.01.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача. 05.03.2024 частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача. 22.08.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Вказав, що була усна домовленість із [PERSON] , якого він давно знає як односельця про те, що він передасть свої пай в оренду фермерському господарству. Він погодився, підписував договора оренди при [PERSON] . Була усна домовленість з [PERSON] , що можно і готівкою отримувати орендну плату. На протязі 2020, 2021 та 2022 років орендної плати він не отримував ні готівкою, ні на картковий рахунок, видаткових накладних не підписував. Від [PERSON] також коштів не отримував. До [PERSON] звертався, у 2022 році він дзвонив до нього просив виплатити кошти, [PERSON] обіцяв, але не виплатив. Після подачі позову до суду коштів не отримував. Просить розірвати два договора оренди, оскільки орендна плата не сплачується і він не бажає більше здавати свою землю відповідачу та стягнути заборгованість яка зазначена у позовних заявах. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача. Вказав, що після укладення договорів оренди позивач коштів не отримував, що підтверджується виписками з карткового рахунка. Підтвердження про отримання позивачем коштів готівкою немає, копії видаткових касових ордерів не є належним доказом отримання коштів, бо відсутній оригінал і позивач заперечує справжнійсть підпису на цих ордерах, вказує, що такі документи не підписував. Провести почеркознавчу експертизу, без наявності оригінала документа, неможливо, тому такий доказ є недопустимим. Інших доказів отримання коштів позивачем матеріали справи не містять. Доказів вчинення кримінального правопорушення щодо відповідача немає, досудове розслідування триває, винних осіб не встановлено. У зв?язку з систематичною несплатою орендної плати просить розірвати два договори оренди землі та стягнути заборгованість по орендній платі за 2020, 2021 та 2022 роки і пеню за несвоєчасний розрахунок. Також просить стягнути правничу допомогу на користь позивача в розмірі 10\~000 грн. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] , який є директором фермерського господарства, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Вказав, що після підписання з позивачем договорів він вчасно сплачував орендну плату. На той час його тестем був [PERSON] , який проживав в селі, де і проживає позивач. [PERSON] також приймав участь в обробітку орендованої землі. Він передавав готівкові кошти [PERSON] і той повинен був передавати ці кошти [PERSON] , як орендну плату. [PERSON] передавав бухгалтеру видаткові касові ордери підписані орендодавцем, тому сумнівів не сплати орендної плати у нього не було. Але після розлучення із дружиною у нього погіршилися відносини і з тестем. Вважає, що [PERSON] викрав у нього с/г техніку та сприяв щоб орендодавці подали позови до суду. Також у травні-червні 2023 року йому стало відомо, що викрадені бухгалтерські документи серед яких і усі видаткові касові ордери по яких отримували орендну плату орендодавці. Він звертався до поліції, порушене кримінальне провадження, яке на даний час не рухається. Також вказав, що восени 2021 року він зустрічався в м.Полтава з [PERSON] особисто, останній просив гроші, бо йому потрібно було лікуватися і він передав йому особисто усі кошти за орендну плату. [PERSON] при цьому ніяких документів не підписував, свідків цієї зустрічі не було. Також вже після подачі позову на картковий рахунок [PERSON] він перераховував орендну плату за 2023 рік в повному обсязі, бо раніше не знав номера його картки. Просить у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] був його зятем, він допомагав йому знайти орендодавців. У 2019 році [PERSON] заснував фермерське господарство, він передав свій пай в оренду, також орендодавцями були [PERSON] , [PERSON] та його родичі. С/г техніка спочатку була його (свідка), також свідок допомагав займатися обробітком землі, були і наймані працівники. До нього звертався [PERSON] з приводу того, що йому не платять орендну плату, це було у 2022 році. Після цього він звертався до [PERSON] з приводу виплат орендодавцям і той сказав, що розрахується, як тільки будуть кошти. Він від [PERSON] чи інших осіб коштів не отримував для передачі [PERSON] як оплата орендної плати. Також не підписував видаткові касові ордери, які маються в матеріалах справи, хто такі ордери підписував йому не відомо. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що є рідним братом [PERSON] . Йому відомо, що його брат веде фермерське господарство. Впродовж 2019-2022 років [PERSON] звертався до нього за фінансовою допомогою, як під час посівної компанія так і коли треба було розраховуватися із орендодавцями. Знає, що орендодавцями є [PERSON] , [PERSON] і ще особа, прізвище якої не пам?ятає. Цим людям орендна плата платилася готівкою, знає це від брата. Він давав у борг кошти брату, знав, що такі кошти будуть витрачені на ті цілі про які казав брат. Письмової розписки не оформляли. Особисто він не був присутній при передачі коштів орендодавцю [PERSON] . [PERSON] знає це бувший тесть брата. Коли брат проживав із своєю дружиною усі справи сім?ї просувалися добре. [PERSON] також іноді звертався до нього за фінансовою допомогою, для ведення свого фермерського господарства, позичені кошти завжди повертав. Після розлучення брата з дружиною відносини між братом та тестем змінилися на гірше, чув про викрадені документи та порушення кримінального провадження. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.11.2019 між фермерським господарством «Ярко+Ко» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5321084500:00:005:0006, площею 5.37 га, строком на 7 років, призначення для ведення товарного с/г виробництва, що знаходиться на території Орданівської селищної ради Полтавської області (а.с.12-15). Згідно по п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 15.92 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6000 грн за 1 гектар. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахуванням індексу інфляції. Пунктом 11 визначено, що орендна плата оплачується до 20 листопада поточного року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця. Пункт 14 Договору вказує, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації п.42 Договору. Як вказує позивач після підписання договору оренди відповідач не сплатив йому орендну плату за 2020, 2021 та 2022 роки. Як вбачається з виписки по картковому рахунку на ім`я [PERSON] в КП «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк» з січня 2020 року по травень 2023 року відсутні надходження на картку з призначенням платежу орендна плата від ФГ «Ярко+Ко» чи [PERSON] (а.с.16-65) Як зазначає відповідач [PERSON] він передавав готівкові кошти для виплати орендної плати [PERSON] через [PERSON] , який був на той час його тестем. Останній стверджував, що кошти орендодавцям передавав та віддавав бухгалтеру видатковий касовий ордер. Так, на підтвердження сплати позивачеві орендної плати за 2020 рік, відповідачем надано суду копію видаткового касового ордера за 2020 рік (без точної дати) на суму 65047.80 грн (а.с.136), копію видаткового касового ордера за 25.10.2021 на суму 65047.80 грн (а.с.134) та копію видаткового касового ордера за 23.12.2022 на суму 65047.80 грн (а.с.135), які містить підпис [PERSON] та підпис одержувача [PERSON] . Оригінал вказаних документів відповідач не надав, оскільки вказує, що у травні-червні 2023 року виявлено крадіжку бухгалтерських документів ФГ «Ярко+Ко»,\~внаслідок чого\~порушене кримінальне\~провадження.\~Серед викрадених\~документів були\~і оригінали\~наданих касових\~ордерів.\~До цього\~часу документи\~не знайдені. Щодо оцінки допустимості як доказу копії вказаного видаткового касового ордера суд зазначає наступне. За умовами\~статті 95\~ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Отже учасник справи має обов`язок підтверджувати відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього. Учасник справи може подати доказ в копії, що не засвідчена, якщо у нього відсутній оригінал, але у такому разі необхідно зазначити особу, в якій знаходиться оригінал письмового доказу, та заявити клопотання про витребування доказу з обґрунтуванням неможливості самостійно його надати. Відповідач у справі цих вимог не дотримався, подана ним копія видаткового касового ордера не була засвідчена в порядку, встановленому чинним законодавством, оригінал у відповідача відсутній. Позивач заперечував проти дійсності наданих відповідачем видаткових касових ордерів та вказував, що такі не підписував і підпис у таких не його. За положеннями ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд обмежений у праві брати до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Такий висновок зробив Верховний суд по справі № 520/17947/18 від 14.04.2021. Таким чином суд вказує, що надані відповідачем копії видаткових касових ордерів, без наявності оригінала, не є допустимим доказом сплати орендної плати позивачу за 2020, 2021 та 2022 роки. Належних доказів сплати позивачу орендної плати за 2020, 2021 та 2022 роки матеріали справи не містять. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом України, а також законами України, зокрема Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також конкретним договором оренди землі. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте, саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. Згідно положень ст.1, 3, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень ст.ст.14, 15 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладання договору оренди землі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтями 21, 22 Закону «Про оренду землі» передбачено, що\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати - стаття 24 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до положень ст. 25 вказаного Закону\~орендар земельної ділянки поміж іншого зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за 2020, 2021 та 2022 роки та пені, суд вказує наступне. При звернені до суду позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2020, 2021 та 2022 роки по земельній ділянці з кадастровим № 5321084500:00:005:0006\~-\~96\~660\~грн та\~пені за\~несвоєчасне виконання\~зобов`язання 7988.79\~грн та по земельній ділянці з кадастровим номером 5321084500:00:005:0007 - 98\~460 грн та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання 8137.55 грн. В судовому засіданні позивач стверджував, що кошти за 2020, 2021 та 2022 роки в рахунок орендної плати за землю він не отримував ні готівкою, ні на картковий рахунок. Відповідач належних доказів сплати орендної плати за 2020, 2021 та 2022 роки суду не надав. З підстав вказаних вище суд не приймає як належний та допустимий доказ копії видаткових касових ордерів за 2020, 2021 та 2022 роки, оскільки такі надані без оригінала, а позивач заперечує факт їх підписання. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2020, 2021 та 2022 роки і пені за несвоєчасне виконання зобов`язання є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про розірвання договорів оренди землі, суд зазначає наступне. Правилами ч.1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин. Згідно ч.1 ст.32 Закону\~«Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених\~статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Як зазначено у постанові ВП ВС від 20.11.2024, справа № 918/391/23, під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року, у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23 та інші). Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 318/433/18 міститься висновок, що неналежне виконання умов договорів також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість по договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу орендна плата за дві земельні ділянки за період 2020-2022 роки, тобто за три роки поспіль, не виплачувалась, що свідчить про систематичність несплати орендної плати та порушення п.11 Договору оренди землі. Заперечення відповідача щодо того, що він фактично сплачував орендну плату за договором оренди землі готівкою, суд вважає необгрунтованим, оскільки матеріали справи не підтверджено передачу готівкових коштів позивачу. Також не підтверджено умисне ухилення позивача від отримання орендної плати. Частиною 1 та пунктом 4 частини 2 статті 532 ЦК України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Сторонами договору узгоджено місце виконання договору оренди - шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця. Відповідно до виписки по картковому рахунку на ім`я [PERSON] в КП «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк» з січня 2020 року по травень 2023 року відсутні надходження на картку з призначенням платежу орендна плата від ФГ «Ярко+Ко». Доводи відповідача про те, що він не знав номера карткового рахунка [PERSON] і тому не міг перерахувати кошти є необґрунтованими, оскільки відповідач, як орендар повинен був вчинити активні дії щодо належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати на картковий рахунок за договором оренди землі. Отже, матеріали справи свідчать, що відповідачем не виплачена позивачу орендна плата за 2020, 2021 та 2022 роки, що є істотним порушенням умов Договору. Оскільки аргументи відповідача про те, що ним виконувались умови договору оренди землі щодо повного внесення орендної плати за 2020 2022 роки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що свідчить про істотне систематичне порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі, укладених 21.11.2019 між [PERSON] та ФГ «Ярко+Ко». Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. За правилами ч.1\~ст. 141 ЦПК України судовій збір у разі задоволення позову стягується з відповідача. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн та 1073,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн, які просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що 01.06.2023 між відповідачем [PERSON] та адвокатом Ковжогою О.І. укладено договір про надання правничої допомоги. Як вбачається з п.3.1 договору сторони узгодили гонорар адвоката, який становить 10\~000 грн. На підтвердження наданих адвокатом послуг подано розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги, акт виконаних робіт згідно умов договору, копія квитанції про сплату позивачем гонорару адвокату Ковжозі О.І. в розмірі 10\~000 грн. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, кількість судових засідань в яких приймав участь адвокат Ковжога О.І. та тривалість розгляду справи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., які є співмірними з розміром задоволених позовних вимог.

Outcome: approved