Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розташоване по вул. Андріївська, 4, в м. Київ, звернулось в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 60342,27 грн., а саме: за кредитним договором № 20119531294 від 20.08.2021 року в сумі 38114,03 грн., яка складається з: 24476,29 грн. - заборгованість за кредитом та 13637,74 грн. заборгованість по процентах; за кредитним договором № 40019531294 від 25.08.2021 року в сумі 3959,14 грн., яка складається з: 3958,84 грн. - заборгованість за кредитом та 0,30 грн. заборгованість по процентах; за кредитним договором № 1010490296 від 18.08.2022 року в сумі 18269,10 грн., яка складається з: 11873,13 грн. - заборгованість за кредитом, 1,29 грн. заборгованість по процентах та 6394,68 грн. заборгованість за комісією. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконував, у зв`язку з чим станом на 09.09.2024 року допустив виникнення заборгованості по кредитних договорах в загальній сумі 60342,27 грн., яку слід стягнути на користь банку. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати та справу розглядати без участі представника позивача. 26.11.2024\~року ухвалою\~судді Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області було\~відкрито провадження\~у справі\~та справу\~призначено до\~розгляду в\~порядку спрощеного\~позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Також вказаною ухвалою було визнано обов`язковою явку представника позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судовому засіданні по даній цивільній справі на 11.12.2024 року, оскільки необхідно було з`ясувати усі обставини справи, в т.ч. щодо видачі кредитних коштів. Однак вимоги ухвали суду щодо обов`язкової явки представника позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судове засідання по даній цивільній справі не було виконано, жодних заяв з цього приводу від представника позивача не надходило. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача ТзОВ АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив просив розгляд справи провести у його відсутності та не заперечив проти заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивач подав докази, які вважав достатніми для розгляду справи, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 20.08.2021 року [PERSON] (відповідач) заповнив анкету клієнта АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПУМБ») та 20.08.2021 року між АТ «ПУМБ» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 20119531294, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000,00 грн. з відсотковою ставкою 47,88% річних на поточний рахунок № [NUMBER] . Також до матеріалів позовної заяви позивачем долучено паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, у зазначеному паспорті споживчого кредиту міститься інформація необхідна для укладення договору про споживчий кредит. Так з вказаного паспорту споживчого кредиту вбачається, що [PERSON] (відповідач) буде відкрито кредитну лінію на суму 3000,00 грн., з річною відсотковою ставкою 47,88% річних, сроком на 12 місяців, зі спливом якого строк продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін (а.с. 8-10). Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» кредитний ліміт по вказаному кредитному договору було неодноразово збільшено/зменшено, зокрема: 20.08.2021 року встановлено кредитний ліміт 3000,0 грн.; 23.11.2021 року - збільшено до 5000,0 грн.; 14.12.2021 року збільшено до 12500,0 грн.; 13.01.2022 року збільшено до 22500,0 грн.; 15.02.2022 року збільшено до 24500,0 грн.; 27.02.2022 року зменшено до 22483,0 грн. та 03.03.2022 року збільшено до 24500,0 грн. (а.с. 47). Відповідач одержав\~та використав\~за цільовим\~призначенням кредитні\~кошти в\~сумі 24500,0\~грн., про\~що свідчить\~виписка про\~рух коштів\~по особовому\~рахунку [PERSON] №\~ [NUMBER] за період з 20.08.2021 року 09.09.2024 року (а.с. 56-65). Також 20.08.2021 року [PERSON] (відповідач) заповнив анкету клієнта АТ «ПУМБ» та 20.08.2021 року між АТ «ПУМБ» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 40019531294, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 8769,0 грн. строком на 24 місяці з відсотковою ставкою 0,01% річних. Також до матеріалів позовної заяви позивачем долучено паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, у зазначеному паспорті споживчого кредиту міститься інформація необхідна для укладення договору про споживчий кредит. Так з вказаного паспорту споживчого кредиту вбачається, що [PERSON] (відповідач) буде видано кредит на суму 8769,0 грн., з річною відсотковою ставкою 0,01%, строком на 24 місяці (а.с. 10 зворот-12 зворот). Відповідач одержав\~та використав\~за цільовим\~призначенням кредитні\~кошти в\~сумі 8769,0\~грн., про\~що свідчить\~платіжна інструкція\~№ TR.51593248.24191.359\~від 25.08.2021\~року (а.с.\~48)\~та виписка\~про рух\~коштів по\~особовому рахунку\~ [PERSON] за період з 20.08.2021 року 09.09.2024 року (а.с. 65 зворот-68 зворот). Також 18.08.2022 року між АТ «ПУМБ» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 1010490296, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 15000,0 грн. строком на 24 місяці з відсотковою ставкою 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 %. Також до матеріалів позовної заяви позивачем долучено паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, у зазначеному паспорті споживчого кредиту міститься інформація необхідна для укладення договору про споживчий кредит. Так з вказаного паспорту споживчого кредиту вбачається, що [PERSON] (відповідач) буде видано кредит на суму 15000,0 грн., строком на 24 місяці з річною відсотковою ставкою 0,01% та щомісячною комісією за обслуговування кредиту в розмірі 2,99% (а.с. 13-15). Вказаний кредитний договір був укладений у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (ОТП-пароль на номер телефону). Відповідач одержав\~та використав\~за цільовим\~призначенням кредитні\~кошти в\~сумі 15000,0\~грн., про\~що свідчить\~платіжна інструкція\~№ TR.56388141.57304.25578\~від 18.08.2022\~року (а.с.\~47\~зворот)\~та виписка\~про рух\~коштів по\~особовому рахунку\~ [PERSON] за період з 18.08.2022 року 09.09.2024 року (а.с. 54-55 зворот). Матеріали справи також містять публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 15 зворот 42 зворот). Пунктом 2.2.1 публічної пропозиції визначено, що договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-яким іншими умовами договору. У разі надання фізичною особою необхідних банку документів чи відомостей або умисного надання неправдивих відомостей про себе, вважається що такі дії фізичної особи позбавляють банк можливості надання цій особі банківських послуг, у зв`язку із чим банк відмовляє такій особі в укладенні з нею договору та її обслуговуванні. У п. 2.1.2 публічної пропозиції визначено, що згідно з умовами цього договору банк, у разі акцепту клієнтом публічної пропозиції на укладення договору, зобов`язується надати клієнту визначені договором послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених договором і тарифами. Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (п. 5.1.7 публічної пропозиції). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Так відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У частині 12\~статті 11\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» зазначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, ГК України, а також іншими актами законодавства. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Оскільки у наявних в матеріалах справи копії заяви № 1010490296 від 18.08.2022 року та паспорті споживчого кредиту від 18.08.2022 року передбачені всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказаний договір та паспорт споживчого кредиту підписані власноручним електронним підписом відповідача (електронного цифрового підпису, ОТП-пароль на номер телефону), суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач не підписував кредитний договір № 1010490296 від 18.08.2022 року та не був проінформований про всі істотні умови кредитного договору. Інші кредитні договори, а саме № 20119531294 та № 40019531294, були укладені у письмовій формі та містяться власноручний підпис відповідача. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою\~ст. 634 ЦК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживчий кредит»). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому за змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні положення містить норма ст. 1 Закону України «Споживче кредитування». Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до\~загальних витрат\~за споживчим\~кредитом включаються: доходи\~кредитодавця у\~вигляді процентів; комісії\~кредитодавця,\~пов`язані з\~наданням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~у тому\~числі комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості,\~розрахунково-касове\~обслуговування,\~юридичне оформлення\~тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за кредитними договорами та станом на 09.09.2024 року допустив перед позивачем заборгованість в загальній сумі 60342,27 грн., а саме: за кредитним договором № 20119531294 в сумі 38114,03 грн., яка складається з: 24476,29 грн. заборгованості за кредитом та 13637,74 грн. заборгованості по процентах; за кредитним договором № 40019531294 в сумі 3959,14 грн., яка складається з: 3958,84 грн. заборгованості за кредитом та 0,30 грн. заборгованості по процентах; за кредитним договором № 1010490296 в сумі 18269,10 грн., яка складається з: 11873,13 грн. заборгованості за кредитом, 1,29 грн. заборгованості по процентах та 6394,68 грн. заборгованості за комісією (а.с. 48 зворот 53). 09.09.2024 року позивач направив відповідачу письмові вимоги, в яких просив протягом 30 днів з моменту отримання цих листів погасити заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 60342,27 грн. (а.с. 42 зворот-46 зворот). Однак, як зазначає позивач, вказана заборгованість погашена не була. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаними договорами, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитних договорів № 20119531294, № 40019531294 та № 1010490296. Через порушення умов договорів з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язань не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договорами, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитнимими договорами № 20119531294, № 40019531294 та № 1010490296 в загальній сумі 60342,27 грн. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому\~вирішенні позову,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція № 313 від 13.11.2024 року, а.с. 75).

Outcome: approved