Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Пре6дставник позивача, адвокат Єфанов Ігор Дмитрович, звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.10.2011 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайнного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 293, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 15.10.2011 року. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 24.02.2022 року відбулось повномасштабне вторгнення в Україну російської федерації та в Україні був введений воєнний стан. У зв`язку з зазначеним у квітні 2024 року позивач разом із донькою евакуювались до Республіки Польща, отримали там тимчасовий захист та проживають до теперішнього часу. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їх неповнолітньої дочки, але ця допомога носить не системний, а епізодичний характер. В поданій до суду позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення повноліття. Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 року №\~2797/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області» змінено з 7 жовтня 2024 року територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 року справу № 227/2858/24 визначено головуючому судді Кошля А.О. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Кошлі А.О. від 06.12.2024 року справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті на 04 лютого 2025 року о 14:50. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що з позивачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з введенням в Україні військово стану відповідач наполіг на тому, щоб дружина з донькою виїхали в небезпечне місце проживання. Тому позивач разом із донькою виїхали до Польщі. Відповідач надав позивачці свою зарплатну картку, щоб вони мали змогу зняти житло, добре харчуватись, одягатись, мати кошти на розваги. На початку 2023 року відповідачу стало відомо, що позивач в Польщі має стосунки з іншим чоловіком, тому в подальшому [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. 23.05.2023 року шлюб позивача з відповідачем було розірвано. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає. Але таке твердження позивача не відповідає дійсним обставинам та спростовується наявними доказами які відповідач подає в додатках. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. 24.12.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив аргументи представника відповідача, викладені в відзиві на позовну заяву, визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, представник просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач та його представник просили розглянути справу без їх участі з урахуванням відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі\~\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 15.10.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2023 року у справі № 227/643/23. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.\~141,\~155,\~180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 183 СК України\~передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. В поданій до суду позовній заяві позивач просить визначити розмір аліментів саме в частці від доходів відповідача. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття підлягають частковому задоволенню. Суд, враховуючи вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства\~щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на думку суду є розумним, справедливим та співмірним, а також буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та сприятиме повноцінному та всебічному розвитку дитини на достатньому рівні. Відповідно до норм\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності зі ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» і подав документи в електронній формі, при стягненні судових витрат у справі, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають покладенню на відповідача, та відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У зв`язку з чим на відповідача на користь держави необхідно покласти судовий збір в розмірі 484,48 гривень (1211,20 грн х 50% : 100% х 0,8), тобто пропорційно сумі задоволених позовних вимог. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial