Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

05.11.2024 представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ-ЦЕНТР» заборгованість за Договором №3741882 від 29.09.2021, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» до [PERSON] у розмірі 30062,99 грн., також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір № 3741882, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн., строком на 24 дні з 29.09.2021 року, зі сплатою відсотків за ставкою 0,88 від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У визначений строк, відповідач кредит не сплатив, внаслідок чого сформувалася заборгованість. 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3741882 від 29.09.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3741882 від 29.09.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 року становить 30062,99 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту -4705,00 грн., відсотками на дату відступлення права вимоги -25007,99 грн., заборгованість з комісії 350,00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 5). Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.48, 57), до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надано, відзиву не подано. За відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , укладено Договір по споживчий кредит № 3741882, відповідно до умов якого та Анкети-заяви на кредит №3741882 відповідачу надано кредит в розмірі 5000 грн., строком на 24 дні з 29.09.2021 року, зі сплатою відсотків за ставкою 0,88 від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 6-10, 11-12). Вказані грошові кошти було отримано відповідачем безготівковим шляхом, що підтверджено довідкою від 02.09.2024 (а.с.18). Отримавши кредит, [PERSON] умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість (а.с. 18-19). 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3741882 від 29.09.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 22-25). Так, ТОВ «Вердикт Капітал» відступлено право вимоги до [PERSON] на суму 20182,49 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4705 грн, заборгованість за процентами 15127,49 грн та комісія 350 грн (а.с. 27). 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3741882 від 29.09.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с.28-34). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 10.01.2023 року становить 30062,99 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4705,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 25007,99 грн. (15127,49+9880,50), та заборгованості з комісії у розмірі 350,00 грн (а.с. 34). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правової допомоги №02-09/2024-8 від 02.09.2024 року, копію прайс-листа, платіжної інструкції, заявку на надання юридичної допомоги №52 від 03.09.2024 року, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року (а.с. 39-45). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до\~ч.4\~ст.\~141\~ЦПК України,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5 ст. 141 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на вищевикладене, за відсутності клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Outcome: approved