Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивують тим, що 01.03.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №530661, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 25000,00 грн., зі сплатою процентів до 01.03.2024. Пунктом 1.5. Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. 26.11.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі, за договором про надання споживчого кредиту №530661 від 01.03.2020, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі, за договором про надання споживчого кредиту №530661 від 01.03.2021, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» [PERSON] . Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 76312,90 грн., понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. та витрати понесені на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2024 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. 13 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Подплєтьонного С.С., в якому просив суд відмовити в задоволені позову ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Зазначив, що відповідачу, згідно платіжної інструкції, фактично надано 20000,00 грн., тоді як п. 1.3 договору передбачає, що загальний розмір кредиту становить 25000,00 грн. Крім того, вважає, що розрахунок заборгованості, наведений у позовній заяві є неправильним, оскільки відповідачка не отримала 25000,00 грн. Додатково вказав, що витрати на правову допомогу, які позивач просить стягнути є завищеними, оскільки дана категорія справ є поширеною і не є складною, не потребує особливих затрат часу на вивчення документів. Крім того, позивач не надав усі документи, які необхідно для підтвердження витрат на правничу допомогу, зокрема не надано опис виконаних робіт (наданих послуг), а відтак позивач не виконав усіх вимог статей 137 та 141 Цивільного процесуального кодексу України. 12 червня 2024 року представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» адвокат Морозова В.В. направила на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідно до договору сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється позичальником в день отримання кредиту. З метою сплати процентів за перший день користування кредитом позичальник доручає кредитодавцю утримати з суми кредиту 25%, що підлягають наданню позичальнику. Отже сума надана позичальнику становить 25000,00 грн., а тому з 02.03.2021 по 01.03.2024 нарахування процентів за користування кредитом проводилося на суму 25000,00 грн. кредиту за процентною ставкою 85% річних. Щодо витрат на правову допомогу зазначила, що позивачем була надана платіжна інструкція №0406010000 від 10.01.2024 на суму 52000,00 грн., як підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, яка була оформлена та сплачена на загальну вартість послуг з урахуванням витрат на правову допомогу по інших боржниках. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2024 витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК»: інформацію, чи відкривався [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) рахунок № [NUMBER] ; докази зарахування на рахунок [NUMBER] кредитних коштів у сумі 20000 грн., які 01.03.2021 були на неї перераховані (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписку з особового рахунку за період з 01.03.2021 по 26.11.2021); ідентифікаційні дані власника рахунку [NUMBER] (прізвище, ім`я, по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків; серію і номер паспорта; адресу місця проживання; контактні дані). Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.11.2024 приєднано до матеріалів справи: копію запиту ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до АТ «ТАСКОМБАНК»; копію відповіді АТ «ТАСКОМБАНК» від 11.10.2024; копію відповіді АТ «ТАСКОМБАНК» від 17.10.2024. У судовому засіданні представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» адвокат Морозова В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Подплєтьонний С.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Додатково пояснив, що позивачем не доведено перерахування коштів за договором № 530661, так як відповідно до платіжної інструкції № 692697781 від 01.03.2021 зарахування коштів здійснювалося за договором №022/9567522-СК від 01.03.2021. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.03.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та\~ [PERSON] \~було укладено договір про надання споживчого кредиту № 530661, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 25000,00 грн., зі сплатою процентів, строк кредиту 1096 днів, термін повернення\~01.03.2024. Відповідно до п. 2.1. договору, кредит видається в сумі 20000,00 грн.\~на користь споживача, а решта\~5000,00 грн.\~оплата виконання зобов`язань споживача зі сплати процентів за перший день користування кредитом. Пунктом 1.5. договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно)-25% в день (9125%річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту -85% річних. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується: платіжною інструкцією №4682 від 01.03.2021; відповіддю АТ "ТАСКОМБАНК" від 17.10.2024 № 5090/47.7.-БТ. 26 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі, за договором про надання споживчого кредиту № 530661 від 01.03.2021, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем \~ \~ \~ \~. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі, за договором про надання споживчого кредиту №№ 530661 від 01.03.2021, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021 заборгованість [PERSON] на момент відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» складає 32527,57 грн., з яких: 24291,91 грн.\~сума заборгованості за кредитом; 8235,66 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Згідно з наданим стороною позивача розрахунком, кредитна заборгованість відповідача станом на 09.01.2024 складає 76312,90 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 24291,91 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 31429,44 грн; заборгованість за відсотками 20591,55 грн. нарахованих за період з 10.01.2023 по 09.01.2024. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлену договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 1077ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач порушувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 32527,57 грн., з яких: 24291,91 грн.\~сума заборгованості за кредитом; 8235,66 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Саме таку суму заборгованості суд вважає доведеною, з огляду на таке. Згідно з п.п.1.3 та 2.1 договору, п.3 паспорту споживчого кредиту та графіку платежів, сума кредиту складає 25000,00 грн. Саме на зазначені умови кредиту погодився відповідач, підписавши вказані документи. Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованою позицію представника відповідача про те, що сума кредиту становить 20000,00 грн. Однак, суд вважає, що заборгованість за відсотками підлягає стягненню в сумі 8235,66 грн., виходячи з наступного. Оскільки, зі змісту договору факторингу №30-06/2021 від 26.11.2021 укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вбачається, що за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (п. 2.3. договору факторингу №26-11/2021). За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (п. 2.4. договору факторингу №26-11/2021) Укладанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, а також гарантує, що строк платежу за рахунками за договорами про надання фінансових послуг настав (п.п.4 в. 3.1. договору факторингу №26-11/2021). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №26-11/2021 клієнт відступив факторові право вимоги заборгованості до боржників клієнта на умовах передбачених договором факторингу №26-11/2021 від 26.11.2021, згідно наступного реєстру, в т.ч. до [PERSON] , загальна сума заборгованості 32527,57 грн. Отже, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передав ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а останній в свою чергу передав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до [PERSON] виключно в частині заборгованості на суму 32527,57 грн., яка складається з 24291,91 грн. боргу по тілу кредиту та 8235,66 грн. боргу по процентам за користування кредитом. Подальший розрахунок заборгованостіпредставника позивача є недеталізованим та неконкретизованим. У зв`язку з чим суд вважає його необгрунтованим та не доведеним. Враховуючи встановлені факти та досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню: із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вищевказаним договором в сумі 32527,57 грн.,\~з яких: 24291,91 грн.\~сума заборгованості за кредитом;\~8235,66 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Представником позивача подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 грн., а саме: договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, заявку на надання юридичної допомоги №724 від 02.01.2024, витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; платіжну інструкцію № 0406010000 від 10.01.2024. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частинами другою, третьою, восьмою\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~на відповідача; у разі відмови в позові\~на позивача; у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності. Таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03.06.2020 (справа №211/1674/19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З огляду на зазначене вище, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи фактичний обсяг наданих ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складність даної справи, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» слід присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1290,53 грн. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial