Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позов обґрунтовує тим, що 28.09.2021 між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб. До офіційного розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , з яким позивач проживала за різними адресами напротязі вже більше року, позивач підтримувала фактичні шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] . У зв`язку зі збройною агресією рф наприкінці лютого 2022 року позивач разом з відповідачем [PERSON] евакуювалися до м. Дніпро. 20 квітня 2022 року від фактичних шлюбних відносин з відповідачем [PERSON] , позивач у м. Дніпро народила дитину [PERSON] . У зв`язку з тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] 28.09.2021 до дня народження дитини [INFO] не сплинуло 10 місяців, відомості про батька дитини були записані згідно вимог ч.2 ст. 122 СК України, при тому що відповідач [PERSON] приходив разом з позивачем в органи РАЦС та вимагав записати його батьком дитини. 11 травня 2022 року позивач та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Лише після реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] позивач зареєструвала в органах РАЦС лікарське свідоцтво про народження дитини та отримала свідоцтво про народження [PERSON] 15 серпня 2022 року позивач разом з відповідачем [PERSON] та дитиною звернулися до Діагностичного лабораторного центру «VitaLab» з метою проведення молекулярно-генетичного дослідження на підтвердження/спростування батьківства відповідача [PERSON] та цього ж дня було проведено дослідження за результатами якого ймовірність біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , [INFO] складає 99,99997908 %. Вказала, що відповідач [PERSON] до дитини ставиться як до дочки, піклується про неї, проводять час разом, купує дитині речі та подарунки. Донька позивача та відповідач [PERSON] називають один одного як батько та дочка відповідно. В зв`язку з тим, що як на момент народження доньки позивача відповідач [PERSON] не виїхав з окупованого м. Маріуполь та не було можливості подати сумісну заяву до органів РАЦС про батьківство [PERSON] , так і не можливо це зробити на теперішній час в позасудовому порядку. У зв`язку з чим, позивач просить суд: виключити з актового запису про народження № 522 від 19.05.2022 зареєстрованого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпро Дніпропетровської області відомості про батька [PERSON] ; внести зміни до актового запису про народження № 522 від 19.05.2022 зареєстрованого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпро Дніпропетровської області, а саме: в графі «Прізвище» дитини змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », в графі «По батькові» дитини змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », ім`я, дату та місце народження залишити без змін; в графі «батько» замість « [PERSON] » зазначити « [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Слов`янськ, Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] »; у зв`язку з внесенням змін до актового запису анулювати свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпро Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] , серії [NUMBER] від 19 травня 2022 року виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 522 та видати нове свідоцтво про народження. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Дьяченко О.В., що діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серія АН 1500587 від 04.09.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб слухання справи в судовому засіданні участі не приймали. Представником до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, просили рішення прийняти за наявними у справі письмовими доказами, та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб слухання справи в судовому засіданні участі не приймав, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначені в позовній заяві факти та обставини підтверджує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб слухання справи, шляхом направлення на номер мобільного телефону зазначений в позовній заяві судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, а також публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило. Третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб слухання справи, у судовому засіданні участі свого представника не забезпечила, будь-яких письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надала. Суд дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] з 12.07.2019 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2019. 28 вересня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.2021. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2022 батьками [PERSON] , [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] з 11.05.2022 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.05.2022. Згідно довідок від 06.08.2024 № 1429-7501782423 та від 08.08.2024 № 1429-5003392747 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб слідує, що [PERSON] , [INFO] разом із малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] зареєстроване місце проживання яких: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування яких є: [ADDRESS] . Відповідно до наданого позивачем до суду Висновку молекулярно-генетичного дослідження проведеного 19.08.2024 Діагностичним лабораторним центром «VitaLab» встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] стосовно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, ймовірне, з дорівненням відсотку 99,99997908 %. Згідно заяви відповідача [PERSON] , [INFO] від 04.09.2024, долученої позивачем до позовної заяви встановлено, що в даній заяві [PERSON] вказує про те, що визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] , та просить внести відомості про нього як батька дитини до актового запису про народження № 522 від 19.05.2022 зареєстрованого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Півднно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м Дніпро Дніпропетровської області. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Суд звертає увагу на те, що як вказує позивач за змістом позовної заяви, так і підтверджується наданими останньою до суду доказами, та не спростовано відповідачами, позивач до офіційного розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , з яким проживала за різними адресами напротязі більше року, підтримувала фактичні шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] . Офіційно шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано 28.09.2021. 20 квітня 2022 року від фактичних шлюбних відносин з відповідачем [PERSON] , позивач у м. Дніпро народила дитину [PERSON] , та в зв`язку з тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] 28.09.2021 до дня народження дитини [INFO] не сплинуло 10 місяців, відомості про батька дитини були записані згідно вимог ч.2 ст. 122 СК України. 11 травня 2022 року позивач та відповідач [PERSON] уклали шлюб, та після чого позивач зареєструвала в органах РАЦС лікарське свідоцтво про народження дитини та отримала свідоцтво про народження доньки. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року. У постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 149/2562/18 та від 25 серпня 2020 року № 478/690/18 про те, що «тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ». При зверненні до суду з даним позовом позивачем на підтвердження заявлених вимог долучено Висновок молекулярно-генетичного дослідження проведеного 19.08.2024 Діагностичним лабораторним центром «VitaLab» за результатом проведення якого встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] стосовно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, ймовірне, з дорівненням відсотку 99,99997908 %. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, які доведені належними та допустимими доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Також, згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 719/4940, із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства юстиції України, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Пунктом 2.16.4. Розділу II даних Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, то відповідно доцільно вирішити питання щодо внесення відповідних змін до актових записів про народження дитини. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідач [PERSON] у даному спорі є неналежним відповідачем, та має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, оскільки як зазначено судом вище з урахуванням вимог ч.3 ст. 128 та згідно ч.1 ст. 138 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, при цьому саме відповідач [PERSON] у свідоцтві про народження дитини, записаний батьком дитини. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, однак з огляду на те, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, а тому саме з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved