Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

06 лютого 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] із заявою про усиновлення дитини, зазначивши, що між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Крім цього, [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , якого заявник виховує як свою рідну дитину, допомагає йому та підтримує. Між ними склалися теплі, родинні стосунки. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини значиться [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник зазначає, що він матеріально забезпечений, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Умови фактичного проживання дитини є придатними для життя, навчання, культурного та духовного розвитку. Органом опіки та піклування Полтавської районної військової адміністрації установлено, що усиновлення є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене, заявник прохає суд визнати його усиновлювачем малолітнього [PERSON] , змінити прізвище та по батькові усиновленої дитини і записати заявника батьком дитини. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та прохали задовольнити. Мати дитини у судовому засіданні прохала задовольнити подану [PERSON] заяву. Проти усиновлення дитини, зміни його прізвища та по батькові, а також включення запису про народження дитини не заперечувала. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування у особі виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області в судовому засіданні підтримала наданий висновок про доцільність усиновлення, прохала заяву [PERSON] задовольнити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] (а.с.12). 24 жовтня 2024 року між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 14). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Для дітей створені належні умови для життєдіяльності та розвитку. [PERSON] придбав квартиру в м. Горішні Плавні, у якій зараз проводиться ремонт (а.с. 15, 16-17, 18, 26, 28-30). [PERSON] надала свою згоду на усиновлення її сина її чоловіком (а.с. 27). [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, психічно та фізично здоровий (а.с. 23, 24). Органом опіки і піклування надано висновок про доцільність усиновлення (а.с. 28-30). Заявник є військовослужбовцем з 08.09.2022 (а.с. 19), за місцем служби характеризується позитивно (а.с. 25), усиновлення не дає йому права на відстрочку чи звільнення з військової служби та не має на меті ухилення від військової служби. Таким чином, підстав, які б перешкоджали усиновленню судом не встановлено. Суд вважає, що усиновлення здійснюється в інтересах дитини, заявник здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Статтею 207 СК України визначено, що усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 Сімейного Кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 ст.211 СК України - усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до ст. 224 СК України - суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотримані всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. За наведених обставин, суд вважає заяву [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. У відповідності до ч.3 ст.314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище, ім`я по батькові, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст. 225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. В силу ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved