Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс» та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича грошові кошти в сумі 9 994, 18 грн, безпідставно отримані за виконавчим написом № 52184 від 20.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є інвалідом 2 групи, у травні 2024 року її картка була заблокована, в зв`язку з тим що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 52184 від 20.05.2021, згідно з яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс» щодо стягнення з [PERSON] за період з 30.04.2021 по 20.05.2021 включно 10 599, 95 грн: з яких 8 340, 84 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 2 209,11 грн заборгованість за пенею; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Підставою для вчинення виконавчого напису нотаріус зазначив кредитний договір № 2005/0207/50-12208 від 16.02.2007 ніби укладеного між нею та ВАТ «Сведбанк», право вимоги яким було відступлено за договором факторингу ТОВ «Фінпром Маркет», але вона ніколи не укладала будь-якого кредитного договору з ВАТ «Сведбанк», зокрема і договору № 2005/0207/50-12208 від 16.02.2007. На підставі виконавчого напису нотаріуса № 52184 від 20.05.2021 та заяви ТОВ «Дакорд фінанс» про примусове виконання рішення, приватним виконавцем Хабловим В.М. 01.10.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 67002426 у рамках якого з неї стягнуто 11 659,94 грн, з яких: основна винагорода виконавчого провадження у сумі 1059,99 грн; кошти на користь стягувача у сумі 10599,95 грн. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.09.2024 у справі 639/4184/24 зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Дакорд фінанс у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, проте судова повістка не була вручена під час доставки та повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, причин неявки суду не повідомив. Відповідач - Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Хаблов В.М. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем перебування, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 20.01.2025 поштового відправлення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 52184 про стягнення заборгованості в розмірі 10 599, 95 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» відступило право вимоги на підставі договору факторингу №240621-ФК від 30.04.2021, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020, якому ВАТ «Сведбанк» на підставі договору факторингу №4 від 13.08.2010, відступлено право вимоги за кредитним договором № 2005/0207/50-12208 від 16.02.2007 укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] (а.с. 11). 01.10.2021 приватним виконавцем Хабловим В.М. на підставі виконавчого напису № 52184 від 20.05.2021 було відкрите виконавче провадження № 67002426 (а.с. 13). 01.10.2021 приватним виконавцем Хабловим В.М. на підставі виконавчого напису № 52184 від 20.05.2021 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 18). Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.09.2024, яке набрало законної сили 31.10.2024, з урахуванням ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 07.10.2024 про виправлення описки, позов [PERSON] задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 52184 від 20.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дакорд фінанс» заборгованості в розмірі 10 599, 95 грн (а.с. 20-21; 22). Як убачається з платіжної інструкції (МО) 1685831020517 (#1685831020517) від 04.09.2024 з [PERSON] стягнуто за ВП № 67002426 9 994, 18 грн (а.с. 31). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хабловим В.М. від 05.09.2024 закінчено виконавче провадження № 67002426 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 32). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Факт визнання виконавчого напису, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з боржника таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів відповідно до статті 1212 ЦК України. Даний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц; Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №201/6498/20. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких обставин, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти, відсутня, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в цій частині та стягнення з ТОВ "Дакорд фінанс" на користь позивача грошових коштів у сумі 9 994,18 грн. Щодо позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів, зокрема, з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича грошових коштів в сумі 9 994, 18 грн, як безпідставно отриманих за виконавчим написом № 52184 від 20.05.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. суд зазначає наступне. З фабули статті 1212 ЦКУ вбачається, що зобов`язання повернути особі безпідставно набуте майно покладено саме на ту особу, яка це майно фактично набула або зберегла його у себе. В даному випадку позивачем заявлені вимоги про стягнення сплачених ним коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс» та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова В.М. В той же час приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Хаблов В.М. не є набувачем спірних коштів, оскільки відповідно до матеріалів виконавчого провадження отримані в результаті стягнення з [PERSON] кошти відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» за виключенням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження були перераховані стягувачу - ТОВ «Дакорд фінанс». За таких умов, передання отриманих від [PERSON] коштів саме стягувачу не може вважатися самостійним розпорядженням органом ДВС отриманими коштами, оскільки вказане стягнення здійснюється саме з метою отримання таких коштів саме стягувачем відповідно до встановленої законом процедури. Зважаючи на вищевказане, в даному випадку особою, визначеною диспозицією ст. 1212 ЦК України, є саме ТОВ «Дакорд фінанс» як набувач коштів, а не приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Хаблов В.М. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. При вирішенні справи суд зважає на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ТОВ "Дакорд фінанс" на користь позивача грошових коштів у сумі 9 994,18 грн. Щодо витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] серія [NUMBER] від 11.09.2023 [PERSON] є інвалідом 2 гр, загальне захворювання-довічно. Отже, з ТОВ «Дакорд фінанс» на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211, 20 гривень.

Outcome: partial