Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 21.08.2020 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який на даний час розірвано. В даному шлюбі в них народилися два сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Підставою даного позову є невиконання одним з подружжя відповідного обов`язку щодо утримання іншого подружжя, з яким проживають діти. Вона не працює, доходів не має, доглядає за дітьми та виховує їх і також потребує матеріальної допомоги від відповідача [PERSON] . Відповідач працює, має дохід і можливість надавати їй матеріальну допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто [INFO] . Ухвалою суду від 26.12.2024 р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №701, [PERSON] та [PERSON] 21.08.2020 р. зареєстрували шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.02.2022 р. Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №171, [PERSON] народився [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.09.2024 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №394, [PERSON] народився [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.5). Згідно акту про фактичного місця проживання від 28.11.2024 р. СП «Наше місто», з 20.05.2022 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною другою статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зі змісту ч. 6 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Подання суду доказів того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить їй незалежно від цієї обставини. У зв`язку з тим, що відповідач є молодою працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, враховуючи його стан здоров`я, відсутність доказів того, що він неспроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, суд доходить висновку про задоволення цієї вимоги у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , трьох років. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved