Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У жовтні 2024 року АТ «СК «ББС Іншуранс» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), у якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь збитки у розмірі 7 941,86 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2021 в м. Києві відбулася ДТП за участю транспортного засобу Nissan Leaf д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , який було застраховано за договором добровільного страхування наземного транспорту в ПрАТ «СК «Брокбізнес», яке в подальшому було перейменовано на АТ «СК «ББС Іншуранс». Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2022, винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано [PERSON] . На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу, та на підставі вимог Закону України «Про страхування», 11.11.2021 позивачем складено страховий акт №99577/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього, та 17.11.2021 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 12 670,18 грн (за вирахуванням несплаченої страхової премії у розмірі 6 274,80 грн). На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Nissan Leaf д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «Аркс», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/202555842. Ліміт за шкоду майну становить - 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. 11.02.2022 АТ «СК «Аркс» здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 11 003,12 грн. Таким чином, невідшкодованою залишається сума у розмірі 7 941,86 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. На підставі зазначеного позивач просить суд про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, 22.11.2024 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, поштові повідомлення, які направлялися судом на його адресу, повернулися до суду неврученими з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У Постанові від 14 серпня 2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Разом із тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 05.11.2021 в м. Києві відбулася ДТП за участю транспортного засобу Nissan Leaf д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , який було застраховано в ПрАТ «СК «Брокбізнес», яке в подальшому було перейменовано на АТ «СК «ББС Іншуранс», за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-0477728/01НТ від 02.03.2021. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2022 у справі №761/43000/21, винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано [PERSON] , що підтверджується копією постанови суду. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу, та на підставі вимог Закону України «Про страхування», 11.11.2021 позивачем складено страховий акт №99577/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. 17.11.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 12 670,18 грн (за вирахуванням несплаченої страхової премії у розмірі 6 274,80 грн), що підтверджується копією платіжного доручення. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Nissan Leaf д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «Аркс», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/202555842. Ліміт за шкоду майну становить - 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. У відповідності до положень ч. 1 ст. 993 ЦК України, позивач звернувся до АТ «СК «Аркс» із претензією про виплату страхового відшкодування у розмірі 18 944,98 грн. 11.02.2022 АТ «СК «Аркс» здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 11 003,12 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Нормами ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положеннями ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено такий правовий висновок: відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20) зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 54S/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61- 19062св20). Позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 727/182/21 (провадження № 61-11749св21). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено вище, позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 12 670,18 грн (за вирахуванням несплаченої страхової премії у розмірі 6 274,80 грн), тобто розмір страхового відшкодування становить 18 944,98 грн. Розмір страхового відшкодування сплаченого АТ «СК «Аркс» на користь позивача, згідно полісу страхування №ЕР/202555842, становить суму у розмірі 11 003,12 грн. Отже, невідшкодованими залишаються збитки у сумі 7 941, 86 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування збитків, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved