Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.01.1990 року. Протягом останнього часу, стосунки між сторонами розладилися через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб розпався та має лише формальний характер. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, вони не мають спільних прав та обов`язків один з одним, шлюб існує лише формально, нічого спільного між ними, як членами подружжя не залишилося, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Спроби примиритися результату не дало, оскільки спілкування з відповідачем виявилися безрезультатними. Відповідач усно надає згоду на розірвання шлюбу у добровільному порядку, але від відвідування органів ДРАЦС ухиляється. У зв`язку з цим, представник позивача росить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Судові витрати по справі просив покласти на відповідача. Представник позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала, строк на примирення просила не надавати. Згідно ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст.51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , 01.01.1990 року, зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище після укладення шлюбу : «Чоловіка [PERSON] », « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1,2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн., то у відповідності до вимог\~ст.142 ЦПК України\~суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 484,48 грн., а також враховуючи приписи\~ст.141 ЦПК України\~- здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 484,48 грн., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст.\~7,\~110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved