Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами було зареєстровано 30 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з березня 2022 року з причини відсутності взаєморозуміння та несумісності характерів, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає. Спір щодо визначення місця проживання дітей та майновий спір відсутній. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.19-20). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, скористався та подав відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що викладені позивачкою обставини у позовній заяві не відповідають дійсності. Так, позивачка з початком повномасштабного вторгнення виїхала до Польщі, де й перебуває на зараз. Виїзд дружини разом з дітьми за кордон був вимушеним з причини війни, а не з причини припинення шлюбних відносин. Вважає, що звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є передчасним, а тому він заперечує щодо розірвання шлюбу та просить суд надати їм строк на примирення, так як він бажає зберегти сім`ю (а.с.24-25). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року сторонам було надано строк на примирення, тривалістю в три місяці, та провадження по справі було зупинено на цей час (а.с.26-27). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року провадження по даній справі було відновлено та справу призначено до розгляду на 06 лютого 2024 року, про що було повідомлено сторони (а.с.31). Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, однак, від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та на задоволенні позову наполягає (а.с.32). Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, в судове засідання не прибув та будь-яких заяв (про розгляд справи за своєї відсутності або про відкладення розгляду справи на іншу дату тощо ) не надав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 30 вересня 2015 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Шлюбні відносини сторін по справі припинені з березня 2022 року з причин, які кожен із сторін трактує по своєму. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає. Спір щодо визначення місця проживання дітей та майновий спір відсутній. Судом вживались заходи для примирення сторін, однак, примирення не відбулось. Оскільки сторони не виявили бажання примиритись, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved