Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 30.01.2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №32. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя між ними не склалося через протилежність поглядів на життя та характерів, що стало передумовою виникнення багатьох конфліктів. Наслідком вищевказаного є те, що сторони дуже тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Зазначає, що подальше проживання у шлюбі із відповідачем є неможливим та таким, що суперечить інтересам їх дитини. Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб, укладений 30.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №32 розірвати. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, водночас подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено\~по справі,\~30.01.2010\~року між\~ [PERSON] та [PERSON] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 30.01.2010 року. В подружжя\~є спільна\~дитина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] (копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14.06.2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 605,60 грн. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 605,60 грн. судового збору.

Outcome: approved