Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Гаранжу М.О., 01 вересня 2024 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з 2013 року, від цих відносин в них [INFO] народилася донька [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. В 2019 році їх відносини припинилися, з цього часу відповідач відсутній в житті дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, тому вона зверталася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з заявою про стягнення з нього аліментів. Відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі частину заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте відповідач з січня 2022 року аліменти не сплачує, в результаті чого у нього утворилася заборгованість в сумі 101027,02 грн. Починаючи з 2019 року відповідач з дитиною не спілкується, участі в лікуванні, навчанні, догляді, вихованні та утриманні не приймає. Таким чином є всі підстави для позбавлення його батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Вона перебуває в іншому шлюбі, її дитиною [PERSON] опікується її чоловік. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Гаранжа М.О., в судовому засіданні позов підтримали, надали аналогічні покази, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав /а.с. 58-59, 65, 68-69, 75-76/. Представник органу опіки та піклування Охтирської міської ради Н. Мороховська подала заяву про розгляд справи без її участі, ухвалити рішення на підставі наданого висновку / а.с. 70/. Суд з урахуванням думки позивачки та її представника вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, представника третьої особи в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши покази свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2013 року до 2019 року, від цих відносин [INFO] в них народилася донька [PERSON] , батьком дитини вказано відповідача [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 13 грудня 2018 року Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 319 /а.с. 13/. Відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку / доходу/ платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 грудня 2019 року, які сплачувати на користь матері [PERSON] / а.с. 15/. [PERSON] 22 липня 2021 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] / а.с. 12/. Згідно з розрахунком Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області станом на 21 серпня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів за судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , становить 101027, 02 грн, починаючи з 01 січня 2022 року /а.с. 16-18/. Позивачка [PERSON] з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] / а.с. 10, 14/, але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] та [PERSON] , 2023 року народження /а.с. 11,19/. Дитина [PERSON] , [INFO] , з 2021 року відвідує ЗДО «Калинка», має достатній рівень розвитку, батько дитини участі в батьківських зборах не приймав, дитиною не цікавився, вихователька з ним особисто не знайома / а.с. 21, 44-45/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування / виконавчого комітету/ Охтирської міської ради від 10 грудня 2024 року позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню / а.с. 56-57/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали показання кожна окремо про те, що відповідач залишив позивачку з донькою [PERSON] , коли їй було 7 місяців, поїхав на заробітки і більше не повернувся, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, не цікавився дитиною взагалі, з позивачкою ніяких відносин не підтримував. У 2022 року позивачка вийшла заміж, її чоловік опікується [PERSON] , вона його вважає батьком. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлювання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, з якою з червня 2019 року не спілкується, не надає матеріальної допомоги, не приймає участі в її вихованні, не проявляє батьківської турботи. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позбавлення батьківських прав за змістом статті 166 СК України, якою передбачені наслідки позбавлення батьківських прав, безумовно є втручання у здійснення особою права на сімейне життя. Відповідно до статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1/ втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язку її виховання; 2/ перестає бути законним представником дитини; 3/ втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4/ не може бути усиновлювачем, опікуном чи піклувальником; 5/ не може одержати в майбутньому тим майнових прав, пов`язаних з батьківством, які б вона могла мати у разу своєї непрацездатності; 6/ втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 15- позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач байдуже ставиться до своєї малолітньої доньки, це випливає як з його відношення до цієї справи, так і з письмових доказів державних органів. Судом встановлено достатньо доказів, які підтверджують, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, хоча має реальну можливість їх виконувати, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в сумі 1211, 20 гривень /а.с. 8/, які підлягають до стягнення з відповідача на її користь відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved