Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

31 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду від 05 червня 2019 року відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] - в розмірі 1/8 зі всіх видів його заробітку, крім того судовим наказом Хмільницького міськрайонного суду від 14 серпня 2024 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 зі всіх видів його заробітку, а також рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 13 червня 2024 року стягнуто 1/4 на користь [PERSON] на її утримання. З огляду на те, що дані стягнення складають 95,8 % його заробітної плати, його матеріальний стан суттєво погіршився, тому просив зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей до 1/5 його заробітку, на користь [PERSON] на утримання дитини 1/10 його заробітку та на користь [PERSON] на її утримання та на утримання дитини по 1/10 його заробітку. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 07 листопада 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду. 16 грудня 2024 року відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог в частині зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] заперечила, вказала що позов є необґрунтованим та безпідставним, а викладені в ньому обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 січня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні адвокат Поворознюк Б. М. просив позов задоволити з підстав, в ньому викладених, зазначив, що позивач працює в поліції, єдиним джерелом його доходу являється його заробітна плата, з якої він за законом має обов`язок утримувати чотирьох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Зазначив, що зі слів його клієнта, з дітьми він спілкується. Адвокат Савчук О. Л. проти позову заперечила, посилаючись на те, що доказів стягнень з позивача у розмірі 95,8 % не надано, позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] , вони проживають разом та спільно виховують молодшого сина позивача, з дітьми від шлюбу з [PERSON] позивач не спілкується, участі у їх вихованні, окрім сплати аліментів, не приймає, знаючи про наявність стягнень з нього аліментів на трьох дітей, визнав позов [PERSON] , що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі. Також зазначила, що оскільки працівникам поліції встановлено грошову винагороду на час воєнного стану, матеріальний стан позивача з 2019 року не погіршився, а покращився. Послалась на погіршення стану здоров`я неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому проти задоволення позову в частині заявлених до неї вимог заперечила, посилаючись на штучне створення позивачем підстав для звернення до суду, а також на те що при розгляді справи про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на її утримання, він позов визнав, підтвердивши спроможність сплати аліментів в таких сумах. Позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. [PERSON] відзив не подавала. Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, дослідивши письмові докази у справі, судом було встановлено таке. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 05 червня 2019 року зменшено розмір аліментів, присуджених рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року по справі № 149/1426/17 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, також зменшено розмір аліментів, присуджених рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року по справі № 149/3527/18 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та на її утримання у розмірі по 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 12-13). На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження (а.с. 14-18). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 13 червня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 09.05.2024 і до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішенні даної справи відповідач подав заяву про визнання позову, що стало підставою для встановлення судом можливості [PERSON] надавити допомогу дружині (а.с. 23-24). На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження (а.с. 25). Судовим наказом Хмільницького міськрайонного суду від 14 серпня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.07.2024 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 20-21). На підставі вказаного судового наказу відрито виконавче провадження (а.с. 22). Із довідки про доходи № 16470-2024 слідує, що [PERSON] за період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року нараховано 344 084,68 грн заробітної плати, з яких 169 040,00 утримано аліментів, що складає 49, 1 % від доходу позивача (а.с. 26). Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно висновку ВСУ, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, при розгляді позовів, заявлених з підстав, визначених ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Всі діти рівні у своїх правах. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. З огляду на те, що у позивача у народилась дитина - [PERSON] , в суді доведено факт зміни сімейного стану позивача, також з позивача стягнуто аліменти на утримання молодшого сина та утримання дружини до досягнення дитиною 3ох років в розмірі по 1/4 від його заробітку, що доводить факт погіршення його матеріального стану, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених ст. 192 СК України. Посилання позивача з приводу того, що загальний розмір аліментів, який присуджений з нього за різними судовими рішеннями, перевищує 50%, є безпідставним з огляду на наступні обставини. Так, ст. 128 КЗпП передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Разом з тим, обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Також, відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, оскільки в даному випадку мова йде у тому числі і про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то загальний розмір аліментів , які будуть утримуватись за різними виконавчими документами, можуть перевищувати 50 відсотків заробітної плати відповідача. Аналогічну позицію висловлено Верховним судом у Постанові від 05 листопада 2018 року по справі № 522/19526/16-ц, а також у Постанові від 16 червня 2021 року у справі №161/20072/18. Вирішуючи питання про розмір стягуваних з позивача аліментів суд виходить з такого. Оскільки відповідач [PERSON] заперечень щодо позову суду не надала, право дружини на утримання, передбачене ст. 84 СК України, обмежене згідно ч. 4 зазначеної норми можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу, беручи до уваги те, що після винесення рішення від 13 червня 2024 року, з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , позовні вимоги, в частині зменшення розміру аліментів на її утримання підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суд бере до уваги, вимоги ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,\~зокрема докази\~ щодо\~стану здоров`я\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~(а.\~с.\~72,\~73,\~74),\~ матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~позивача утриманців,\~їх кількість,\~також \~суд в\~силу п.\~4\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~враховує,\~що стягнення\~аліментів на\~утримання [PERSON] \~відбулося в\~наказному провадженні,\~відтак звернення\~з даним\~позовом є\~реалізацією права\~позивача,\~передбаченого ч.\~7\~ст.\~170\~ЦПК України,\~відсутність заперечень\~ [PERSON] ,\~наявність обґрунтованих\~заперечень [PERSON] \~та [PERSON] ,\~те,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів на\~утримання [PERSON] ..\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~у 2019\~році,\~з позивача\~стягувались також\~аліменти на\~утримання [PERSON] ,\~стягнення яких\~на день\~звернення з\~позовом припинено,\~вимоги ст.\~ 128 КЗпП та ч. 3 ст.70 ЗУ «Про виконавче\~провадження»,\~а також суд бере до уваги принцип якнайкращих інтересів дитини, визначений п. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, та приходить до висновку про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/8 частини заробітку(доходу) позивача, підстав для зменшення розміру інших аліментних платежів позивача судом не встановлено. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню: зменшенню розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] на її утримання з 1/4 на 1/10 частки його заробітку щомісячно, зменшенню розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 на 1/8 частку заробітку (доходу) позивача, в частині задоволення інших вимог суд відмовляє. Таким чином загальний розмір відрахувань з заробітної плати позивача становитиме 68,3 %, що відповідає вимогам ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 128 КЗпП України. На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 181-184, 192 СК України, ст. 128 КзпП України, ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 259, 263- 266, 268, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved