Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , у якій позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами 05.12.2014, зареєстрований Виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 14. Підставою для розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин в лютому 2023 року. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, а шлюб розірвати. Під час шлюбу у сторін народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Ухвалою суду від 08.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. 08.02.2025 в системі «Електронний суду» від представника позивача до суду від надійшла заява про розгляд справи без участі, у якій представник вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить направлення відповідачці судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зареєстровану адресу проживання, проте, конверт повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на зазначене, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідачка вважається повідомленою про розгляд справи належним чином, правом подати відзив на позов не скористалась. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 05.12.2014, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 14. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved