Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до Добропільської міської військової адміністрація Покровського району Донецької області про визнання права власності. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначив,\~що він\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 28.01.2003,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Шиманським\~І.Ю.\~та зареєстрованим\~в реєстрі за №124, набув право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, загальною площею 46,9 кв.м, житловою площею 26,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Добропільської міської ради № 316/1 від 18.06.2003 позивачу було надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку та будівництво: прибудови до будинку, тамбура, гаража, літньої кухні, трьох сараїв, уборної і душу зі знесенням старих будівель: літньої кухні В, літньої кухні Д, тамбура д, сарая Ж, сарая З, уборної К на присадибній ділянці за вказаною адресою. В подальшому, [PERSON] було здійснено реконструкцію житлового будинку квартирного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 2118 від 18.07.2024, виданої ТОВ «Добропільське БТІ» при поточній інвентаризації 24.06.2024 житлового будинку квартирного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , інженером ТОВ «Добропільське БТІ» виявлено: навіс а7-1 (2005 р.п.), відкрита тераса м-1 (2005 р.п.), погріб Пг2(2005 р.п.), вбиральня П-1 (2004 р.п.), літній душ П1-1 (2004 р.п.), навіс Р-1 (2006 р.п.) та збільшення житлової площі будинку за рахунок переобладнання допоміжних приміщень у житлові. У договорі купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 28.01.2003 вказана житлова площа у розмірі 26,7м2, утім, фактично вона становить 37,7 м2. ТОВ «Добропільским БТІ» надані дозвільні документи на будівництво наступних об`єктів: прибудови а4-1 (2005 р.п.), прибудови а5-1 (2005 р.п.), літньої кухні М-1 (2005 р.п.), сараю М1-1 (2005 р.п.), гаражу М2-1 (2005 р.п.), сараю О-1 (2004 р.п.) згідно Рішення № 316/1 від 18.06.2003, але збудовані будівлі не введені в експлуатацію належним чином. З зазначеного вбачається, що частково реконструкція житлового будинку квартирного типу з господарськими будівлями та спорудами була здійснена без відповідного дозволу на виконання таких будівельних робіт, а збудовані будівлі та споруди не введені в експлуатацію належним чином. Водночас, така реконструкція проведена з дотриманням архітектурних, санітарних та екологічних норм, не порушує прав інших осіб. З технічного паспорта (реєстровий номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІО1:5588-5080-3354-9631) від 08.07.2024 встановлено, що внаслідок проведеної реконструкції та добудови загальна площа приміщень у житловому будинку квартирного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 76,1 м2, з яких 37,7 м2 - житлова, 38,4 м2 допоміжна (підсобна). Крім того, згідно технічного паспорту наявні наступні господарські будівлі та споруди: господарські будівлі та споруди: літ. а6 ганок, площею 2 м2; навіс літ. а7-1, площею 14 м2; відкрита тераса літ. м-1, площею 16,4 м2; погріб літ. Пг2, площею 8,5 м2; вбиральня літ. П-1, площею 1,7 м2; літній душ літ. П1-1, площею 2м2; навіс літ. Р-1, площею 20,3 м2; літня кухня літ. М-1, площею 16,4 м2; сарай літ. М1-1, площею 16,8 м2; гараж літ. М2-1, площею 52,5 м2; сарай літ. О-1, площею 19,9 м2; ганок літ. а6 , площею 2 м2; № 4 хвіртка; № 5 паркан; № 6 паркан; № 7 ворота. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд визнати за ним право власності на реконструйований житловий будинок квартирного типу з належними до нього господарчими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , а саме: будинок літ А-1, загальною площею 76,1 м2, з яких 37,7 м2 - житлова, 38,4 м2- допоміжна (підсобна); господарські будівлі та споруди: ганок літ. а6, площею 2 м2; навіс літ. а7-1, площею 14 м2; відкрита тераса літ. м-1, площею 16,4 м2; погріб літ. Пг2, площею 8,5 м2; вбиральня літ. П-1, площею 1,7 м2; літній душ літ. П1-1, площею 2м2; навіс літ. Р-1, площею 20,3 м2; літня кухня літ. М-1, площею 16,4 м2; сарай літ. М1-1, площею 16,8 м2; гараж літ. М2-1, площею 52,5 м2, сарай літ. О-1, площею 19,9 м2; ганок літ. м1, площею 8,4 м2; № 4 хвіртка; № 5 паркан; № 6 паркан; № 7 ворота. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представником позивача адвокатом Глядковською Д.О. надано заяву щодо розгляду справи за їх з позивачем відсутності, в якій вона підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач Добропільська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом встановлено,\~що згідно\~інформаційної довідки\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта №397491400\~від 02.10.2024\~ [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 28.01.2003,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Шиманським\~І.Ю.\~та зареєстрованим\~в реєстрі за №124, на праві власності належить 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, загальною площею 46,9 кв.м, житловою площею 26,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Добропільської міської ради № 316/1 від 18.06.2003 надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку та будівництво: прибудови до будинку, тамбура, гаража, літньої кухні, трьох сараїв, уборної і душу зі знесенням старих будівель: літньої кухні В, літньої кухні Д, тамбура д, сарая Ж, сарая З, уборної К на присадибній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 2118 від 18.07.2024, виданої ТОВ «Добропільське БТІ», вбачається, що при поточній інвентаризації 24.06.2024 житлового будинку квартирного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , інженером ТОВ «Добропільське БТІ» виявлено: -навіс а7-1 (2005 р.п.), відкрита тераса м-1 (2005 р.п.), погріб Пг2(2005 р.п.), вбиральня П-1 (2004 р.п.), літній душ П1-1 (2004 р.п.), навіс Р-1 (2006 р.п.) відносяться до тимчасових будівель; -збільшення житлової площі будинку за рахунок переобладнання допоміжних приміщень у житлові. У договорі купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 28.01.2003 вказана житлова площа у розмірі 26,7м2, утім, фактично вона становить 37,7 м2. ТОВ «Добропільским БТІ» надані дозвільні документи на будівництво наступних об`єктів: прибудови а4-1 (2005 р.п.), прибудови а5-1 (2005 р.п.), літньої кухні М-1 (2005 р.п.), сараю М1-1 (2005 р.п.), гаражу М2-1 (2005 р.п.), сараю О-1 (2004 р.п.) згідно Рішення № 316/1 від 18.06.2003, але збудовані будівлі не введені в експлуатацію належним чином. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (реєстровий номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІО1:5588-5080-3354-9631) від 08.07.2024, загальна площа приміщень у житловому будинку квартирного типу за даною адресою складає 76,1 м2, з яких 37,7 м2 житлова площа, 38,4 м2 допоміжна (підсобна). Крім того, згідно технічного паспорту наявні наступні господарські будівлі та споруди: господарські будівлі та споруди: літ. а-1 прибудова, площею 15,5м2; літ. а4-1 прибудова, площею 33,7 м2; літ а5-1 прибудова, площею 8 м2; літ. а6 ганок, площею 2 м2; літ. а7-1 навіс, площею 14 м2, літ. М-1 - літня кухня, площею 16,4 м2, літ. М1-1 сарай, площею 16,8 м2; літ. м-1 - відкрита тераса, площею 16,4 м2; літ. М1 ганок, площею 8,4 м2; літ. М2-1 гараж, площею 52,5 м2; літ. Пг2 погріб, площею 8,5 м2; літ. О-1 сарай, площею 19,9 м2; літ. П-1 вбиральня, площею 1,7 м2; літ. П1-1 літній душ, площею 2м2; літ. Р-1 навіс, площею 20,3 м2; № 4 хвіртка; № 5 паркан; № 6 паркан; № 7 ворота; V відмостка; VI вимощення; VII водопровід; VIII вимощення; IX вимощення. Оціночна вартість житлового будинку літ. А-1, загальною площею 76,1 м2, за адресою: [ADDRESS] , становить 120\~000,00 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку від 03.10.2024. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права (пункт 1). Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За приписами ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (ч.5). Таким чином, проведенню державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна має передувати прийняття його до експлуатації. За ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проекту чи будівельного паспорта (схеми намірів забудови) або порушення умов, передбачених у цих документах, зумовлює визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті). При цьому, частиною 5 цієї статті визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З вказаної правової норми вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку розташовану під збудованим нерухомим об`єктом, такого цільового призначення, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного об`єкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (ч.4 ст. 376 ЦК України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб. Правова конструкція передбачена ст. 376 ЦК України є спеціальною нормою в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений. То ж при застосуванні статті 376 ЦК України, статті 331 та 392 цього Кодексу не застосовуються. Вказаний висновок відображено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 11/384-06. Верховний Суд у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №742/1756/17 та від 15 травня 2020 року у справі №813/1885/16 наголошує на тому, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, в результаті яких здійснюється зміна основних техніко-економічних показників об`єкту, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. При цьому зазначені зміни та вдосконалення мають бути наслідком зміни геометричних розмірів та/або функціонального призначення об`єкту будівництва. Як вбачається з матеріалів справи, на час проведення реконструкції житлового будинку квартирного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва не відводилась, правовстановлюючі документи позивачу на ділянку не видавались. Таким чином, оскільки спірні об`єкти збудовані позивачем без розроблення проектної документації та отримання дозволу на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, яка не відводилась замовнику будівництва у власність чи користування, - збудоване майно є самочинним будівництвом. Суду не надано будь-яких первинних правовстановлюючих документів, які б підтверджували відповідне речове право позивача на земельну ділянку, на якій здійснено самочинне будівництво. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували право власності позивача на земельну ділянку, на якій збудоване спірне майно, а також доказів відповідності самочинно збудованого нерухомого майна будівельним нормам і правилам, придатності для експлуатації за призначенням та того, що це не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, витрати позивача зі сплати судового збору слід віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed