Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (в особі представника Тараненка А.І.) звернувся до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 28 059,02 грн. Крім того просить стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 22.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 164961906 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 22.09.2021 о 17:02 год. заповнюючи анкету заявку на отримання грошових коштів в кредит відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Після вчинення дій відповідача 22.09.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6050,00 грн. на банківську картку відповідача [NUMBER] , що є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Отже кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі. В ту чергу як відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав в частині повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість за кредитним договором № 164961906 від 22.09.2021 р., загальний розмір якої становить 28 059,02 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 6049,50 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22009,52 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого встановлений до 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19, згідно якої строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020 року, інші умови залишені без змін. 31.12.2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно в редакції від 31.12.2020 року. \~ \~ \~ \~31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно в редакції від 31.12.2020 року. \~ \~ \~ \~ 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого встановлений до 31.12.2024 року. 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. На підставі\~викладеного позивач\~ТОВ «Юніт\~Капітал» просить\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на свою\~користь заборгованість\~за кредитним\~договором № 164961906\~ від 22.09.2021 р., у розмірі 28 059,02 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засівання не прибула за невідомою суду причиною. Про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.151,154). Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 22.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредитної ліній № 164961906 (далі кредитний договір № 164961906). Вказаний кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 164961906 від 22.09.2021 р. підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.19-21, 22-27). Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Акцепт договору відповідачем підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора MNV5BG35 час відправки ідентифікатора відповідачу 22.09.2021 о 17:12:57 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується: QR-кодом, який знаходиться в кінці кредитного договору № 164961906 від 22.09.2021, у розділі 5 якого «Реквізити сторін» також зазначено електронний підпис із одноразовим ідентифікатором фізичної особи [PERSON] - MNV5BG35 (а.с.27); заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 22.09.2021 (а.с. 42); довідкою щодо дій позичальника і Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій вказані особисті дані позичальника, які він самостійно зазначив при поданні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 22.09.2021 (а.с.43). Платіжним дорученням № 31abc299-dec7-4c15-9c7d-789965a285b9 від 22.09.2021 на суму 6050,00 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано кредитні кошти отримувачу: [PERSON] на зазначену відповідачем у заявці на отримання грошових коштів банківську картку № [NUMBER] (а.с.63). Крім того, відповідно до Електронного повідомлення АТ «Таскомбанк», останнім підтверджено, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №48 від 18.07.2019 р., Банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби по операціях, що вказані у Додатку на 93 аркушах (а.с.64-65). Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 6050,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.9.1., п. 1.9.2 або п.1.10. цього договору. Згідно з п. 1.7 кредитного договору, кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно до п. 1.9.1. кредитного договору, на період строку, визначеного п. 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,98 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним. Згідно з п. 1.9.3 кредитного договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений у п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 2,10 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. Згідно з п. 1.9.3 кредитного договору, Базова кредитна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 14.10.2024 р. заборгованість відповідача складає 28 059,02 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 6049,50 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22009,52 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.126-128,129) та випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 164961906 (а.с.130). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого встановлений до 28.11.2019 року (а.с.67-73). 28.11.2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19, згідно якої строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020 року, інші умови залишені без змін (а.с.78). 31.12.2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01 (а.с.79-85). 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно в редакції від 31.12.2020 року (а.с.89). 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно в редакції від 31.12.2020 року (а.с.90). 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно в редакції від 31.12.2020 року (а.с.91). \~ \~ \~ \~ 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого встановлений до 31.12.2024 року (а.с.95-111). 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову (а.с.112-125). На підставі викладеного позивач ТОВ «Юніт Капітал», як правонаступник первісного кредитора набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 164961906 від 22.09.2021 р. у розмірі 28 059,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 11 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями. Підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ Про електронну комерцію, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» електрона взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікаціяв інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин. Відповідач [PERSON] вимоги вищевказаного кредитного договору № 164961906 від 22.09.2021 не виконала в повному обсязі в обумовлені строки, кредит не сплатила в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 164961906 від 22.09.2021 в розмірі 28 059,02 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 6049,50 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22 009,52 грн. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 3, 6, 627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 164961906 від 22.09.2021 р., за невиконання зобов`язань за яким у останньої виникла заборгованість в загальному розмірі 28 059,02 грн. Надані позивачем засвідчені належним чином копії договорів факторингу: укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., укладений 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» № 30/1023-01, укладений \~ \~ \~ \~30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» № 3009/24, підтверджує факт відступлення права вимоги. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Правомірність укладеного 22.09.2021 р. між сторонами договору кредитної лінії № 164961906, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковими для виконання. Первинним кредитором надано відповідачу кредитні кошти, які остання повинна була повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитний договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.126-128,129). Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за Договором кредитної лінії, суду не надала. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з\~відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором кредитної лінії № 164961906 від 22.09.2021 р. в розмірі 28 059,02 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 6049,50 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22 009,52 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (а.с.144). Щодо витрат на правничу допомогу. Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, на підтвердження яких надані копії: договору про надання правової допомоги № 1010/24 від 01.10.2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (а.с.131-133); протоколу погодження вартості послуг (додаток № 1 до договору № 1010/24 від 01.10.2024 (а.с.134); додаткової угоди № 15 до договору про надання правничої допомоги № 1010/24 від 01.10.2024 з переліком справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в т. ч. щодо [PERSON] (а.с.135-138); акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2024 з переліком та обсягом наданих правових послуг щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.139); свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка В.І.» (а.с.140); довіреності позивача, виданої адвокату Тараненку В.І. (а.с.141). Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу, клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч) гривень 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved