Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

25 грудня 2024 року представник заявника [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви?представник заявника [PERSON] посилається на те, що Розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів №33345 від 17 березня 1994 року було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] є співвласником майна. Згідно з Розпорядження було видано Свідоцтво про право власності на житло від 17 березня 1994 року та про що було здійснено запит в реєстрову книгу за №4-5945, яким посвідчувалось, що [PERSON] є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак у Розпорядженні та у свідоцтві були допущені дві помилки у прізвищі, а саме: замість « [PERSON] », зазначено « [PERSON] ». Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 січня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 04.02.2025 року на адресу суду надійшла заява представника заявника, адвоката Олексіна В.В., якій підтримав доводи заяви у повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.?Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі?ст. 4 ЦПК України ?кожна особа має право в порядку, встановленому?ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України ?окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2?ст. 293 ЦПК України?суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз`яснень?Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 17 березня 1994 року Розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів №33345, було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] є співвласником майна. Згідно з Розпорядження було видано Свідоцтво про право власності на житло від 17 березня 1994 року, про що було здійснено запис в реєстрову книгу за №4-5945, яким посвідчувалось, що [PERSON] є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В даному свідоцтві про право власності на житло в графі прізвище зазначено [PERSON] ». Відповідно до паспорту громадянина України прізвище ім`я по батькові заявниці вказано українською мовою - [PERSON] , та російською мовою [PERSON] Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наданих заявником доказів вбачається, що під час виготовлення та оформлення свідоцтва про право власності на житло від 17 березня 1994 року відбулась зміна в написанні прізвища заявниці внаслідок транслітерації під час перекладу з російської мови на українську. У результаті прізвище заявниці, зазначене у свідоцтві про право власності на житло було невірно перекладено та записано українською мовою [PERSON] , замість вірного написання [PERSON] . Через наявність даної помилки в свідоцтві про право власності на житло заявниця не може повною мірою реалізувати своє право власності на квартиру, а тому вимушена звернутись до суду для встановлення зазначеного факту. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved