Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторі. 1. 02 вересня 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про захист прав споживачів. 2. Позов обґрунтований тим, що 18.08.2024 в касі автостанції Київ (центральний залізничний вокзал) позивачем придбано електронний квиток № [NUMBER] на рейс по маршруту 1003/1630 Вр Київ-Вроцслав. Перевізник: ФОП [PERSON] ( [ADDRESS] ), тобто укладено договір на перевезення пасажира автомобільним транспортом міжнародного сполучення. Квиток № [NUMBER] оплачений 18.08.2024 13:33:53, вартість квитка складає 2 200.00 ( дві тисячі двісті) грн. Згідно наявної у квитку інформації відправлення зі станції Київ -18.08.2024 о 16:30, прибуття 19.08.2024 о 13:20 на станцію Вроцслав, вул. Суха, 1; Автобус Neoplan 116 free (51). Означену інформацію підтверджує виданим їй електронним квитком № [NUMBER] , чеком про оплату квитка № 2889693960, чекстрічкою багажу (1 валізка) 00147. На посадку по маршруту 1003/1630 Вр Київ-Вроцслав відповідачем наданий двоповерховий автобус червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з кількістью наявних пасажирів близько 80 осіб, переважно жінки, та мами з малолітніми дітками. Фактично автобус виїхав з автостанції Київ 18.08.2024 о 16 год.50 хвил. Близько 02 год. 20 хвил. 19.08.2024 автобус прибув до пункту перетину українського кордону, де стояв в черзі на паспортний контроль до 04 год. 20 хвил. 19.08.2024 з 4 год. 20 хвил. до 04 год. 52 хвил. Потім автобус стояв у черзі на проходження пункту польського кордону до 8 год. 30 хвил. Прикордонний польський контроль автобус і пасажири пройшли в період часу з 8 год. 30 хвил. до 8 год. 55 хвил. Протягом всього рейсу водії заборонили використання туалету принижували пасажирів, розмовляли в грубій формі та використовували нецензурні слова на будь-яке прохання відкрити двері туалету, функціонуючого в цьому автобусі. Під час маршруту по території Україні кожні дві години автобус зупинявся біля платних туалетів, затримуючи час маршруту такими зупинками. Перебуваючи в зоні прикордонного контролю це тривалий період часу з 02 год. 20 хвил. до 08 год. 55 хвил. 19.08.2024, де обмежена можливість пересування, у пасажирів не було можливості вийти з автобусу щоб знайти десь туалет. В наступному 19.08.2024 близько 11 год. 35 хвил. автобус зупинився на трасі № 513 біля Кракова в непризначеному для зупинці місці, і за діями водіїв було зрозуміло що вони його ремонтують. І навіть при такій обставині, водії відмовили відкрити туалет для пасажирів. Двері в автобусі були заблоковані на вихід з нього. Причину поломки водії не пояснювали, двері автобусу були замкнені. Зателефонувавши до сервісного центру ФОП [PERSON] за телефоном [NUMBER] , оператор дівчина повідомила що їй невідомо взагалі про причину поломки та затримку маршруту. На моє питання: чому страждають люди і не мають можливості сходити до туалету? Відповіла що «водії не повинні нюхати туалет». Час фактичного прибуття до станції Вроцслав - 19.08.2024 становив 19 год. 37 хвил. Температура повітря на 18.08.2024 по Київу в денний час становила +28 С, + 34С, по Польщі (Варшава) на 19.08.2024 температура повітря становила + 26С, + 29С за загальнодоступною інформацією сайту https://sinoptik.pl/uk/pogoda/warszawa/2024-08- 19. Упродовж здійснення автоперевезення 18-19.08.2024 рейсом 1003/1630Вр від відповідача, операторів сервісної служби відповідача, водіїв інформація про умови перевезення, наявність обмеження користування туалетом, затримку рейсу, причини додаткових затримок, порушення маршруту, часу запізнення, - до пасажирів не надходила. Інформацію про заборону у користуванні туалетом під час всього маршруту, затримку часу рейсу та про неналежний технічний стан автобусу не доводилась до відома пасажирів при продажу квитків, що ввело мене в оману стосовно умов договору на пасажирське перевезення міжнародним маршрутом та дотримання Правил перевезення. У разі обізнаності з такою інформацією я б не укладала договір перевезення 18.08.2024. Позивач вважає, що відповідач умисно уклав із нею недійсний договір перевезення 18-19.08.2024 рейсом 1003/1630 Вр, ввівши в оману стосовно дотримання Ліцензійних умов транспортного перевезення пасажирів, санітарних вимог, неправомірно змінивши умови перевезення, обмеживши у послугах перевезення, у отриманні інформації щодо даного рейсу, причин затримки. Відсутня інформація про наявність у відповідача дозволу на здійснення міжнародних автомобільних перевезень. Перелічене свідчить також, про нечесну підприємницьку практику відповідача. Недійсність правочину тягне наслідком повернення коштів сплачених за білет у розмірі 2 200 грн. Квиток № 13481311 оплачений 18.08.2024 13:33:53, вартість квитка складає 2 200.00 ( дві тисячі двісті) грн. Відповідачем при наданні 18-19.08.2024 послуг з перевезення міжнародним маршрутом рейс 1003/1630 Вр «Київ-Вроцслав» було допущено ряд порушень Закону України «Про захист прав споживачів», обмежено позивача у доступі до повної інформації щодо обмежень у користуванні послугою в частині заборони використання туалету, обмеження інформації щодо запізнення та неналежного технічного стану транспортного засобу, допущена нечесна підприємницька практика, допущено введення пасажирів в оману при продажі квитків на цей рейс стосовно дотримання правил перевезення міжнародними маршрутами За загальнодоступною інформацією сайту https://sinoptik.pl/uk/pogoda/warszawa/2024- 08-19: температура повітря на 18.08.2024 по Київу в денний час становила +28 С, + 34С, по Польщі (Варшава) на 19.08.2024 температура повітря становила + 26С, + 29С. При такій температурі повітря відповідно людина вимушена споживати велику кількість рідини, що запобігти тепловому удару. Протиправними діями відповідача завдано моральної шкоди, яка виразилася у відчутті фізичного болю внаслідок неможливості скористатися туалетом перевізника упродовж всього рейсу - це 26 годин в дорозі, що відноситься до ознак катування пасажирів, тривалому нервовому стресі в 26 годин, внаслідок надання небезпечної послуги з перевезення пасажирів, що створило загрозу здоров`ю, приниженні і образливому ставленні до пасажирів упродовж всього рейсу, ігноруючи прохання відкрити туалет, зважаючи на автотранспортне перевезення в спеку, порушенні графіку маршруту та запізненні прибуття на 6 годин (прибуття 19-37 до Вроцслава, а за білетом 13-20), заподіяння шкоди репутації, оскільки на 16-00 та 17-00 були призначені нею як адвокатом зустрічі з клієнтами про надання правової допомоги, які не відбулись через запізнення, як наслідок втрата клієнтів, що призвело до зниження престижу та ділової репутації, нервових стражданнях від порушення прав пасажира, передбачених Законами України «Про захист прав споживачів», «Про автомобільний транспорт» та Ліцензійних умов перевезень, відмови у наданні інформації про причину затримки рейсу, протиправній поведінці водіїв, ігнорування ними прав пасажирів, відмову у наданні інформації про причину поломки на автошляху 19.08.2024 о 11-35, виникненням постійного страху за своє життя. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг завданих моральних страждань, ступеня вини відповідача та зухвалого ігнорування прав пасажирів та наслідків порушення таких прав тривалий час, розмір спричиненої позивачу моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача як перевізника становить 30 000 грн. (тридцять тисяч). Враховуючи наведене, позивач просить визнати недійсним договір перевезення, укладений 18.08.2024 між [PERSON] та ФОП « [PERSON] » на рейс 1003/1630Вр. Київ-Вроцслав; Зобов`язати [PERSON] (ФОП, [ADDRESS] , ЄДРПОУ [NUMBER] ) повернути [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] , розр. рахунок [NUMBER] АТ КБ Приватбанк, Київ, Україна) сплачену вартість білету у розмірі 2 200 грн. (дві тисячі двісті); Стягнути з [PERSON] (ФОП, [ADDRESS] , ЄДРПОУ [NUMBER] ) на користь [PERSON] 30 000 грн. моральної шкоди. 3. 23 січня 2025 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшло до суду пояснення представника відповідача ФОП [PERSON] - адвоката, Загороднього В.С. в якому останній зазначає, що як вбачається із матеріалів позову позивач, обґрунтовує підстави для визнання договорову недійсним, тим, що на міжнародному автобусному маршруті "Харків - Вроцлав" 18.08.2024 по 19.08.2024 водій автобуса не надавав ключів до туалету у автобусі та у період з 02 год. 20 хв. до 08 год. 55 хв. автобус перебував в зоні прикордонного контролю, чим порушено її права як пасажира. ФОП [PERSON] здійснює свою діяльність на підставі ліцензії виданої Державною інспекцією України з безпеки на транспорті від 22.07. 2014 № 433 серія АЕ №421266, із дозволеним видом робіт: внутрішні перевезення пасажирів на таксі;внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами. На підставі дозволу серія АІ №009267 виданого перевізнику, ФОП [PERSON] наділений правом здійснювати перевезення пасажирів на міжнародному автобусному маршруті "Харків (Україна) - Вроцлав (Польща) (наявність діючого дозволу можна перевірити на офіційному веб-сайті - https://logistics.dsbt.gov.ua/international-routes). 18.08.2024 міжнародному автобусному маршруті "Харків (Україна) - Вроцлав (Польща) ФОП [PERSON] здійснював пасажирів автобусом VAN HOOL д.н.з. [NUMBER] , який відповідає класу екологічних норм Євро - 6, призначений для учасні в міжнародному русі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, вказаний транспортний засіб пройшов обов`язковий технічний контроль, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 01527-01173-24. Також, всі пасажири автобусів ФОП [PERSON] застраховані від нещасних випадків на транспорті, що підтверджується договором від 05.08.2024 № 149/24-НСТп/к/11. До дискреції Державної прикордонної служби України відноситься пропуск осіб, які перетинають державний кордон України. Таким чином, не можна кваліфікувати затримку на перетині державного кордону як вину перевізника. Представник відповідача зауважує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності причиннонаслідкового зв`язку між наданням послуг відповідачем та затримкою автобуса через кордон працівниками прикордонної служби. Також, звертає увагу та той факт, що ні, дозвіл серія [NUMBER] , ні квиток (договір який позивач просить визнати недійсним) не містить такої опції як користування туалетом. Як вбачається із розкладу руху на міжнародному автобусному маршруті "Харків (Україна) - Вроцлав (Польща) автобусу передбачено 19 зупинок на автостанціях, які облаштовані туалетом, яким можуть користуватись пасажири автобусів. Позивачем до матеріалів судової справи не надано жодного належного і допустимого доказу того, що продаючи квиток на автобус перевізник - надав таку послугу, як користування туалетом. Крім того, веб-сайт відповідача - https://pavluks-trans.com/tickets/kharkiv/wroclaw? page=1 також не містить такої додаткової опції, як користування туалетом. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язаний був здійснити перевезення позивача з м. Києва до міста Вроцлава. Дані умови договору відповідачем виконанні в повному обсязі. Твердження позивача про те, що "відповідач умисно уклав недійсний договір перевезення 18.-19.08.2024, ввівши в оману стосовно дотримання ліцензійних умов, санітарних норм, неправомірно змінив умови перевезення, обмеживши у послугах перевезень, у отриманні інформації щодо даного рейсу, причин затримки. відсутня інформація про наявність дозволу" є лише припущення позивача, яке не ґрунтується на належних та допустимих доказів. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Припущення позивачки про наявність та можливість туалету не може вважатись обманом та порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки таку послугу відповідач не надав позивачці, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. А також, зазначає, що право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за потерпілим - споживачем або користувачем, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції, і не залежить від того, чи перебував потерпілий із виробником (виконавцем, продавцем) у договірних відносинах. При цьому на потерпілого покладається обов`язок довести наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом у продукції та завданою шкодою. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. 4. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. 5. Представник відповідача у задоволені позову просив відмовити посилаючись на обставини наведені у поданих ним поясненнях. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків. 7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року постановлено позовну заяву [PERSON] до ФОП [PERSON] вважати неподаною та разом із доданими до неї документами повернути позивачу. 8. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 9. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 19 грудня 2024 року. Постановлено витребувати у ФОП [PERSON] : - інформацію про автобус червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: реєстраційний номер, ідентифікаційний код (VIN-код), тип (вантажний, легковий, автобус), марка, модель, рік випуску, кількість сидячих місць з місцем водія (для пасажирських автотранспортних засобів), тип двигуна, рівень екологічних норм, підстава використання (власний, оренда, лізінг), номер та серія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, дата реєстрації транспортного засобу, номер і серія тимчасового реєстраційного талона, що підтверджує право користування транспортним засобом (за наявності)/ дата видачі та термін дії тимчасового реєстраційного талона, що підтверджує право користування транспортним засобом (за наявності), клас та категорія (для автобусів), номер свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності, пристосованість транспортного засобу для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (для автобусів), заводський номер, марка, тип, і виробник тахографа (крім легкових автомобілів), вид господарської діяльності перевізника; - інформацію про підстави заборони користуватися туалетом під час подорожі та причини неповідомлення про це при продажу білетів; - копію сертифікату відповідності автобусу червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] щодо безпеки руху та екологічної безпеки (п.33 Ліцензійних умов); - копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автобусу червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; - інформацію про проведення інструктажу з водіями автобусу червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що виконував рейс по маршруту маршруту 1003/1630 Вр Київ-Вроцслав 18-19.08.2024 та витяг з журналу проведення інструктажів; - копію протоколу перевірки технічного стану автобусу червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] ;- пікторгаму таксографу та її розшифрування автобусу червоного кольору з написом VANFFOOL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що виконував рейс по маршруту маршруту 1003/1630 Вр Київ-Вроцслав 18-19.08.2024; - копію ліцензії на здійснення господарської діяльності ФОП [PERSON] на здійснення міжнародних перевезень. 10. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2024 року підготовче засідання по справі відкладено на 09 січня 2025 року. 11. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2025 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2024 [PERSON] був придбаний електронний квиток № [NUMBER] відправлення Київ 16:30 год. 18.08.2024 прибуття Вроцлав 16:30 на 19.08.2024, перевізник ФОП [PERSON] . Згідно копії чеку № 2889693960 від 18.08.2024 квиток № [NUMBER] оплачений 18.08.2024 13:33:53, вартість якого складає 2 200,00 грн. 13. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу VAN HOOL ASTROMEGA з номерним знаком [NUMBER] є [PERSON] . 14. Згідно копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01527-01173-24 від 03.07.2024 транспортний засіб VAN HOOL ASTROMEGA з номерним знаком [NUMBER] після технічного контролю визнано технічно справним. 15. Як вбачається із матеріалів справи представником відповідача надано копію полісу № ЕР-221986292 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб VAN HOOL ASTROMEGA з номерним знаком [NUMBER] , строк дії договору з 08.07.2024 по 07.01.2025. Крім того, представником відповідача долучено до матеріалів справи копію договору страхування пасажирів від нещасного випадку на транспорті VAN HOOL ASTROMEGA з номерним знаком [NUMBER] № 149/24-НСТп/К/11 від 05.08.2024 строк дії договору з 09.08.2024 по 08.08.2025. 16. Згідно копії Дозволу АІ № 009267 дійсний до 17.04.2026 за маршрутом Харків-Вроцлав перевезення пасажирів з території України здійснюється по квитках згідно вимог чинного законодавства України. 17. Відповідно до копії Розкладу руху автобусів на міжнародному автобусному маршруті «Харків (Україна) - Вроцлав (Польща) автобусом передбачено 19 зупинок на автостанціях. ІV. Оцінка Суду. 18. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 20. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 21. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. 22. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 23. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. 24. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору перевезення, укладений 18.08.2024 між [PERSON] та ФОП « [PERSON] » на рейс 1003/1630Вр. Київ-Вроцслав, суд зазначає наступне. 25. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 26. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 27. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 28. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). 29. Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. 30. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). 31. Згідно ст. 52 Законом України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення пасажира автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між перевізником та пасажиром у письмовій формі (пасажирський квиток, договір, квитанція тощо). Таким чином, договір про перевезення пасажира та багажу вважається укладеним в письмовій формі з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, при туристичних перевезеннях, перевезеннях на замовлення - з моменту посадки в автобус. Цей договір набирає чинності з моменту посадки пасажира в транспортний засіб і діє до моменту його висадки у пункті призначення. 32. З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2024 був придбаний електронний квиток № [NUMBER] на ім`я [PERSON] відправлення Київ 16:30 год. 18.08.2024 прибуття Вроцлав 16:30 на 19.08.2024. 33. Пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами) (п. 6 ч. 1 ст. 911 ЦК України). 34. Статтею 920 ЦК України встановлено що, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). 35. Щодо посилання позивача про заборону використання туалету суд зазначає наступне. 36. Так, згідно з пунктом 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Відповідно до пунктом 31.4.7.є) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема відсутні медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два); проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах, на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі. 37. Згідно п. 27 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом затверджених постановою КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1001 до використання під час провадження господарської діяльності допускаються транспортні засоби, які: 1) зареєстровані відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (Офіційний вісник України, 1998 р., № 36, ст. 1327; 2009 р., № 101, ст. 3521); 2) є власністю ліцензіата та мають свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або надані ліцензіату в оренду, кредит, лізинг і мають свідоцтво про реєстрацію та тимчасовий реєстраційний талон, якщо передбачено їх оформлення; 3) пройшли обов`язковий технічний контроль та щодо яких складено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу згідно з Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 16, ст. 581), і технічний стан яких відповідає вимогам експлуатаційної безпечності; 4) внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як засоби провадження господарської діяльності ліцензіата, що відповідають цим Ліцензійним умовам. 38. Відповідно до п. 28 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом затверджених постановою КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1001 до внутрішніх перевезень пасажирів допускаються автобуси, які відповідають вимогам пункту 27 цих Ліцензійних умов, а також: 1) клас та категорія яких відповідають сфері використання за видами сполучення та протяжністю маршрутів; 2) у салоні яких та ззовні на автобусах міститься інформація, зміст і форма якої відповідають виду сполучення; 3) які обладнані контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку в разі здійснення: нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 кілометрів; перевезень пасажирів у нічний час (з двадцять другої до шостої години), крім тих, що виконують перевезення на маршрутах загального користування в режимі регулярних пасажирських перевезень; перевезень у міжнародному сполученні. 39. Так, чинним законодавством України не передбачено обов`язкової наявності туалету в автобусах, що здійснюють міжнародні перевезення. Однак, для забезпечення комфорту пасажирів, транспортний засіб, за можливості, повинен бути обладнаний туалетною кімнатою. Якщо такої можливості немає, водій зобов`язаний здійснювати санітарні зупинки у дозволених для цього місцях. Згідно з Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, розклад руху автобусів під час перевезень, тривалість яких перевищує чотири години, повинен складатися з урахуванням необхідності задоволення потреб пасажирів у питній воді, харчуванні та інших біологічних потребах. Таким чином, наявність туалету в автобусі не є обов`язковою вимогою, перевізник повинен забезпечити умови для задоволення санітарних потреб пасажирів під час тривалих поїздок, які передбачені згідно розкладу руху. Окрім цього, позивачем до матеріалів справи не надано жодного належного і допустимого доказу того, що продаючи квиток на автобус перевізник - надав таку послугу, як користування туалетом. Крім того, веб-сайт відповідача - https://pavluks-trans.com/tickets/kharkiv/wroclaw?page=1 також не містить такої додаткової опції, як користування туалетом. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язаний був здійснити перевезення позивача з м. Києва до міста Вроцлава. 40. Що стосується посилання позивача на неналежний технічний стан транспортного засобу суд зазначає наступне. 41. Так, статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. 42. Згідно ст. 30 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний самозайнятий перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний: утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення; забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки чи місця призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність транспортного засобу; проходити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу в установленому порядку з обов`язковою відміткою в сервісній книжці. 43. Відповідно до ст.20 Закону України «Про автомобільний транспорт» до міжнародних перевезень пасажирів та вантажів допускаються транспортні засоби, на які є документи, що підтверджують їх відповідність вимогам щодо безпеки руху та екологічної безпеки країн, на територію яких передбачено в`їзд, ліцензія на перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та/або небезпечних відходів (тільки для транспортних засобів перевізників-резидентів), а також національні реєстраційні документи, документи стосовно страхування, номерні та розпізнавальні знаки. Конструкція та технічний стан транспортних засобів, які використовуються при виконанні міжнародних перевезень, мають відповідати вимогам законодавства України та іноземної держави, дозвіл на проїзд територією якої одержав власник транспортного засобу. 44. Положеннями ст.23 Закону України «Про автомобільний транспорт» регламентовано, що контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками. У період між обов`язковими технічними контролями відповідність технічного стану транспортних засобів вимогам законодавства забезпечує перевізник. 45. За приписами пунктів 3.1 - 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерство транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР. Мінінфраструктури забезпечує відповідно до вимог ЄУТР обіг (облік, видачу, скасування, призупинення дії, поновлення, перевірку чинності) карток чотирьох типів для цифрових тахографів: водія (картка водія); ПСТ (картка майстерні); особи, уповноваженої здійснювати контроль (картка контролера); перевізника (картка підприємства). Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. 46. За приписами ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи. 47. Згідно вимог ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 48. З наведеного вище вбачається, що картка водія повинна бути в наявності в разі облаштування транспортного засобу цифровим тахографом, а для експлуатації аналогового тахографу вона не передбачена. Обов`язкове використання перевізниками у своїх транспортних засобах цифрових тахографів передбачено лише для міжнародних перевезень. Проте, представник відповідача інформації щодо тахографа суду не представив повідомивши, що власник не надав. 49. Щодо посилання позивача про обмеження інформації щодо запізнення суд зазначає наступне. 50. Згідно ст. 922 ЦК України, за затримку у відправленні транспортного засобу, що перевозить пасажира, або запізнення у прибутті такого транспортного засобу до пункту призначення перевізник сплачує пасажирові штраф у розмірі, встановленому за домовленістю сторін, транспортними кодексами (статутами), якщо перевізник не доведе, що ці порушення сталися внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров`ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника. У разі відмови пасажира від перевезення з причини затримки відправлення транспортного засобу перевізник зобов`язаний повернути пасажиру провізну плату. Якщо поїздка пасажира з пункту пересадки не відбулася внаслідок запізнення транспортного засобу, який доставив його у цей пункт, перевізник зобов`язаний відшкодувати пасажирові завдані збитки. 51.Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державний кордон України» особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організовується та здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку. У відповідних випадках та в порядку, встановленому актами законодавства України, здійснюються також перевірки рівня іонізуючого випромінювання, фітосанітарний, ветеринарно-санітарний контроль, державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин. 52. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України. Отже до дискреції Державної прикордонної служби України відноситься пропуск осіб, які перетинають державний кордон України. Таким чином, затримку на перетині державного кордону, не можна кваліфікувати як затримку яка сталася із вини перевізника. 53. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. 54. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 55. У відповідності до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 56. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). 57. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. П. 9 Постанови передбачає, що розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 58. Так, в обґрунтування позовних вимог у частині завданої моральної шкоди [PERSON] зазначила, що протиправними діями відповідача їй завдано моральної шкоди. За таких обставин, враховуючи характер порушення, ступінь вини відповідача, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір спричиненої моральної шкоди слід визначити в сумі 5000 гривень. 59. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 60. Також частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 61. За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 62. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 63. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 64. За вказаних обставин суд рахує за доцільне в задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним договору перевезення, укладений 18.08.2024 між [PERSON] та ФОП « [PERSON] » на рейс 1003/1630Вр. Київ-Вроцслав, відмовити. 65. Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачу сплачену вартість білету у розмірі 2 200 грн., то, оскільки вона є похідною від первісної позовної вимоги, суд не надає їй окремої правової оцінки, та вважає, що вона також не підлягає задоволенню. 66. Натомість, оскільки представником відповідача не спростовані доводи позивача, про те, що перевізник не здійснив належної кількості зупинок, як передбачено згідно розкладу руху автобусів по міжнародному автобусному маршруту «Харків (Україна) - Вроцлав (Польща), також не спростовано доводи позивача щодо ремонту автобусу на території Республіки Польща, не представлено суду відомостей з тахографа не дає можливості перевірити зазначені факти, а тому суд тлумачить їх на користь позивача та вважає за доцільне позовні вимоги позивача задоволити частково, стягнувши з відповідача в користь позивача 5000,00 грн. моральної шкоди. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 67. Позивач від сплати судового збору звільнено на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Статтею 141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; уразі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: dismissed