Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позиція позивача Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюк В.А. в інтересах держави в особі органу,\~уповноваженого державою\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах -\~Літинської селищної\~ради звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про витребування у неї на користь селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером 0522484600:02:000:0308, площею 1,0га, що розташована на території колишньої Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Просив стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що Вінницькою окружною прокуратурою виявлено, що [PERSON] 25.02.2016 повторно звернулась до уповноваженого органу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. В подальшому, на підставі відповідного наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.02.2017 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність [PERSON] земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, з кадастровим номером 0522484600:02:000:0308, площею 1,0 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Проте, вищевказаний наказ є незаконним, оскільки, всупереч вимогам ст.116, 118, 121 ЗК України, [PERSON] внаслідок повторної\~безоплатної приватизації\~земельної ділянки, без відповідної правової підстави заволоділа спірною земельною ділянкою. В подальшому [PERSON] відчужила спірну земельну ділянку [PERSON] за 21400грн за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 11.07.2017. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником спірної земельної ділянки і на даний час. При цьому, [PERSON] набула вказану земельну ділянку у особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати. А тому, вищевказана земельна ділянка підлягає витребуванню у відповідача [PERSON] на користь Літинської селищної ради. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 28.06.2024 провадження у справі відкрито в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання із викликом сторін. Одночасно, ухвалою від 28.06.2024 забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, заборони відповідачці вчиняти дії, спрямовані на відчуження, поділ чи об`єднання земельної ділянки та заборони державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки. Ухвалою від 31.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Розгляд справи Прокурор Лащук В.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Представник Літинської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області в судове засідання, до суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника ради, позов підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. У письмових пояснення, які приєднано до матеріалів справи, ГУ вказало відсутність будь-якої норми, яка б передбачала обов`язок здійснювати перевірку фактів реалізації громадянами права на безоплатне отримання земельних ділянок. При цьому зазначили, що у своєму клопотанні про надання\~дозволу на\~розробку проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки у\~власність [PERSON] зазначила, що таким правом не скористалась. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч.1\~ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини Наказом Головного управління Держземагентства у Вінницькій області від 14.04.2014 №2-218/15-14СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» (а.с.85-87) затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надано у власність громадянам (згідно з додатком) земельні ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташовані на території Осолинської сільської ради Літинського району, в тому числі, [PERSON] надано земельну ділянку з кадастровим номером 0522485800:01:000:0630, площею 2,0 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 07.11.2014 державним реєстратором речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером: 0522485800:01:000:0630, площею 2,0га (а.с.12,13). 25.02.2016 [PERSON] звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малинівської сільської ради (а.с.89). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.04.2016 №2-3489/15-16СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с.88) надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малинівської сільської ради. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.02.2017 № 2-1842/15-17СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» (а.с.90,91) затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність [PERSON] земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, з кадастровим номером 0522484600:02:000:0308, площею 1,0 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 24.04.2017 державним реєстратором речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером: 0522484600:02:000:0308, площею 1,0га (а.с.14,15). [PERSON] відчужила спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0522484600:02:000:0308 [PERSON] за 21400грн, згідно з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11.07.2017 (а.с.24,25). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що 11.07.2017 приватним нотаріусом зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером: 0522484600:02:000:0308, площею 1,0га (а.с.26-33). Вінницькою окружною прокуратурою в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом №50/1-519вих-24 від 06.06.2024 проінформовано Літинську селищну раду про виявлення вищевказаних порушень земельного законодавства з метою з`ясування позиції селищної ради щодо самостійного захисту права власності територіальної громади на спірну земельну ділянку (а.с.35). Літинська селищна рада листом №05-29/957 від 10.06.2024 повідомила Вінницьку окружну прокуратуру про те, що не заперечує проти звернення до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Літинської селищної ради щодо витребування та повернення земельної ділянки (а.с.36). Вінницькою окружною прокуратурою листом №50/1-538вих-24 від 11.06.2024 проінформовано Літинську селищну раду про намір звернутися до Літинського районного суду Вінницької області з позовною заявою в інтересах держави в особі Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до [PERSON] про витребування земельної ділянки кадастровим номером 0522484600:02:000:0308, площею 1,0га (а.с.37). Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Положеннями ч.1, 2 ст.373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на неї гарантується Конституцією України, а набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч.4 ст.116 ЗК У країни передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Передбачена ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Визначений ст.118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст.116, 121 ЗК України. Згідно з ч.1-3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно із ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Так, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з його волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Норма статті\~388\~ЦК України\~може застосовуватись\~як підстава\~позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. У судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами, що земельна ділянка з кадастровим номером 0522484600:02:000:0308, площею 1,0 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, внаслідок ухвалення незаконного рішення вибула із володіння її законного власника і на даний час у комунальну власність не повернута. За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13\~ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу на те, що відповідач не навів аргументів та не надав доказів на доведення правильності та обґрунтованості передачі йому у приватну власність спірної земельної ділянки. Таким чином суд приходить до висновку, що вказана земельна ділянка вибула з володіння власника виключно внаслідок незаконного рішення. Разом з тим, відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом (тобто з 27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім окремих випадків. Враховуючи вищевказані зміни до законодавства, спірна земельна ділянка у разі задоволення позову повинна витребовуватись на користь нового власника - Літинської територіальної громади в особі Літинської селищної ради. Окрім того,\~відповідно до\~п.6-1\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» до\~прийняття закону\~про адміністративно-територіальний\~устрій України\~закінчення повноважень\~сільських,\~селищних,\~міських рад,\~їхніх виконавчих\~органів,\~а також\~реорганізація сільських,\~селищних,\~міських рад,\~їхніх виконавчих\~органів як\~юридичних осіб\~у зв`язку\~із змінами\~в адміністративно-територіальному\~устрої України\~здійснюються з\~урахуванням,\~зокрема,\~таких положень: у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади); сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. №707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» затверджено, зокрема, територію Літинської територіальної громади, до складу якої увійшла і Малинівська територіальна громада, тобто новим власником спірної земельної ділянки стала Літинська територіальна громада в особі Літинської селищної ради. У зв`язку з викладеним спірна земельна ділянка повинна витребовуватись саме на користь Літинської селищної територіальної громади в особі Літинської селищної ради. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про наявність правових підстав для витребування від відповідачки на користь Літинської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області земельної\~ділянки з кадастровим номером 0522484600:02:000:0308, площею 1,0 га, що розташована на території колишньої Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Щодо судових витрат Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00грн за подання позову та 1514,00грн за подання заяви про забезпечення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту огляду МСЕК №229765 від 20.03.2008 (а.с.118) та пенсійного посвідчення № [NUMBER] він 17.05.2006 (а.с.119) [PERSON] є інвалідом 2-ї групи загального захворювання. За таких обставин, оскільки [PERSON] є інвалідом 2 групи, витрати зі сплати судового збору у сумі 4542,00грн не підлягають стягненню з неї на користь позивача, а їх слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такі висновки\~суду узгоджуються\~з висновками\~Верховного Суду\~у постанові\~від 21\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~644/6351/17-ц.

Outcome: approved