Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

11 листопада 2024 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 03.10.2022 по 27.11.2022 року у сумі 7506,26 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд) відповідно до законів України загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Запорізький обласний центр зайнятості. За сприянням у працевлаштуванні до Запорізького міського центру зайнятості (далі - 3МЦ3) 28.08.2022 року звернулася громадянка [PERSON] . Наказом від 30.08.2022 №НТ220830 відповідачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 30.08.2022 року до 26.05.2023 року. В порядку обміну між Державною міграційною службою України Державною службою зайнятості України було встановлено факт перетину [PERSON] кордону України та перебування за кордоном більше 30 календарних днів під час перебування на обліку в службі зайнятості, що спричинило незаконне отримання відповідачкою допомоги по безробіттю з 03.10.2022 по 27.11.2022 року в сумі 7506,26 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Сторони у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, жодних заяв та клопотань не надала. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що\~Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд) відповідно до законів України загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Запорізький обласний центр зайнятості. За сприянням у працевлаштуванні до Запорізького міського центру зайнятості (далі - 3МЦ3) 28.08.2022 року звернулася громадянка [PERSON] . Наказом від 30.08.2022 №НТ220830 відповідачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 30.08.2022 року до 26.05.2023 року. В порядку обміну між Державною міграційною службою України Державною службою зайнятості України було встановлено факт перетину [PERSON] кордону України 03.09.2022 року та перебування за кордоном більше 30 календарних днів під час перебування на обліку в службі зайнятості. Відповідно до п. 18 ч.2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-VІ, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 № 60/62, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду, спеціалістами Запорізького міського центу зайнятості проведено розслідування страхового випадку, результати якого оформлені актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 08.12.2022 року № 110-В, яким підтверджено перетин Відповідачем державного кордону України та перебування за межами України з 03.09.2022. Наказом від 28.11.2022 року № НТ221128 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.11.2022 року, так як під час дії воєнного стану тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 90 календарних днів, відповідно до п. 33 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та припинено реєстрацію безробітного з 08.12.2022, у зв`язку з перебуванням безробітного за кордоном понад 30 календарних днів, відповідно до абз. 16 п. 33 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та абз. 28 п. 52 розділу XI «Прикінцеві положення» Закону України «Про зайнятість населення». Відповідно до пункту 33 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється з 31 календарного дня від дня безперервного перебування [PERSON] за кордоном понад 30 календарних днів. Відповідно до п. 52 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції змін станом на 07.05.2022 року) реєстрація безробітного припиняється у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Під час спілкування з [PERSON] у телефонному режимі кар`єрний радник проводила безробітній консультацію з працевлаштування, з`ясовувала підтвердження наміру шукати роботу та перебувати на обліку в службі зайнятості. Ознайомила відповідача з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних та інформувала про відповідальність за неповідомлення будь-якої інформації, яка впливає на отримання матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, в тому числі перебування за кордоном більше 30 календарних днів, однак жодного разу [PERSON] не повідомила кар`єрного радника центру зайнятості про виїзд за межі України. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач своєчасно не надала відомості про обставини, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки відповідач своєчасно не повідомила фахівців ЗМД3 про виїзд за кордон, заява про припинення реєстрації як безробітного у встановлений законодавством строк нею також не надана, виплачена допомоги по безробіттю за період з 03.10.2022 по 27.11.2022 у сумі 7506,26 грн підлягає поверненню, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що причиною переплати стала саме недобросовісність зі сторони набувача виплати, яка проявилась у не повідомленні ЗМД3 про виїзд за кордон, заява про припинення реєстрації як безробітного у встановлений законодавством строк нею також не надана, то вказане свідчить про вину відповідача у надмірній виплаті допомоги. З наведених підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги стягнення з відповідача зазначеної суми надміру сплаченої допомоги є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved