Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що її мати [PERSON] , перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримувала пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 27.07.2021 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду в справі № 260/2465/21 ГУ ПФУ в Закарпатській обл. зобов`язано провести перерахунок пенсії [PERSON] . За результатами виконання вказаного рішення суду в ГУ ПФУ в Закарпатській області рахується заборгованість зі сплати [PERSON] нарахованої, але невиплаченої пенсії в сумі 64307,7 грн. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємицею померлої [PERSON] є її донька [PERSON] . З метою включення нарахованої, але не виплаченої пенсії до складу спадкової маси приватним нотаріусом Резвановою І.Д. зроблено запит до ГУ ПФУ в Закарпатській обл. щодо сум пенсії, які належить включити до складу спадщини за померлою [PERSON] . Листом від 22.07.2024 ГУ ПФУ в Закарпатській обл. заперечило право спадкоємців померлої [PERSON] на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії в розмірі 64307,7 гривень. Позивач вважає, що має законне право на отримання пенсії її померлої матері, а тому просить суд Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на її користь, як спадкоємиці [PERSON] , суму нарахованої пенсії в розмірі 64307,70 грн. 28.10.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що позивачем порушено шестимісячний строк на звернення із заявою щодо отримання недоотриманої пенсії померлої, оскільки така із відповідно заявою звернулася 27.06.2024 року, коли [PERSON] померла [INFO] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2024 року відкрито провадження у справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Однак від її представника адвоката Мартинова Г.К. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовну заяву просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився. Однак від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляду справи без її участі, у задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи з їх належності та допустимості, суд виходить з наступного. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року, справа № 260/2465/21 позовну заяву [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо відмови в перерахунку пенсії [PERSON] з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 квітня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок пенсії [PERSON] , починаючи з 01.04.2019р., відповідно до нової довідки №11/4554 від 21.04.2021р., виготовленої Адміністрацією ДПСУ на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019р. у зразковій справі № 160/8324/19 щодо проведення перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру пенсії, яка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, з урахуванням раніше виплачених сум. 10.09.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ім`я [PERSON] було направлено лист № 0700-0307-8/34375, в якому повідомлено, що на виконання вказаного рішення суду було здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки № 11/4554 від 21.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року. різниця в пенсії за минулий час за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року склала 64307,70 грн. [INFO] [PERSON] [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно довідки приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Резванової Інни Дмитрівни № 63/02-14 від 11.07.2023 року вбачається, що згідно документів,які знаходяться в спадковій справі 32/2022, яка заведена приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. 11.11.2022 року, спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину є донька [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 0700-0504-8/46145 від 22.07.2024 року на запит приватного нотаріуса Резванової І., посилаючись на вимоги ст.61 Закону України від 09.04.1992 №2262 -XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», повідомлено, що Пенсія [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] виплачена по 31 жовтня 2022 року (смерть [INFO] ). Допомога на поховання та одноразова грошова допомога виплачена згідно діючого законодавства. По пенсійній справі [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] є виконані та обліковані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області в електронній пенсійній справі померлої рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2465/21 від 27.07.2021, набуло законної сили 26.08.2021 із сумою боргу 64307,70 грн. Відповідно до вимог\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами\~ст. 1219 ЦК України,\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~ст. 608 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог\~ст. 61 ч.ч. 1-3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідно до вимог\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до вимог\~ст. 52 цього Закону\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2\~ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до вимог\~ст. 91 ч. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення\~ст. 52 ч. ч. 2 та 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми\~ст. 46 ч. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім.

Outcome: approved