Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

17 грудня 2024 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до [PERSON] , у якому просить за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , загальною площею 89,0 кв. м, житловою площею 61,5 кв. м, до складу якого входять: житловий будинок - «А», веранда - «а», вхідний майданчик - «а1», літня кухня - «Б», вхідний майданчик - «б», сарай - «В», сарай - «в», сарай - «Г», погріб - «П», огорожа 25,0 м. п. - «1-3». В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області померла баба позивача - [PERSON] . Позивач, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив спадкові права на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку. До складу спадкового майна увійшов також житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , який станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, склад двору був наступний: [PERSON] - голова двору, її дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , онук - [PERSON] . Таким чином, кожен член колишнього колгоспного двору по [ADDRESS] мав право на частку у майні двору. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка оформила спадкові права на належні спадкодавцю майновий пай та земельну ділянку. [INFO] помер [PERSON] . Відповідач [PERSON] , який мав право на частку у майні колишнього колгоспного двору, 27 травня 1993 року вибув з членів двору та не звертався за витребуванням своєї частки, відтак пропустив строк позовної давності і відповідно втратив право на свою частку у майні колишнього колгоспного двору. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння відсутні, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Окрім того, вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 07 лютого 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Глушкова О.І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. При цьому вказав, що позовні вимоги визнає, він отримав від позивача [PERSON] компенсацію за належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору по [ADDRESS] в повному обсязі в обумовленій між ними сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт, посвідчений 21 квітня 2016 року секретарем Городківської сільської ради Лєсною Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 111, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла своєму онуку - позивачу [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . 12 листопада 2021 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом Крижопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 165/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , а 06 травня 2023 року на ім`я [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9432 га, кадастровий номер 0521981200:02:002:0886. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив спадкові права на частину спадкового майна. Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Згідно довідки Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 21.10.2024 № 1032 житловий будинок [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, до складу двору входили: [PERSON] - голова двору, її дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , онук - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка оформила спадкові права на належні спадкодавцю майновий пай та земельну ділянку. [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] , який був зареєстрований по [ADDRESS] , виписаний з указаної адреси 27 травня 1993 року. Вказані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 17 червня 2021 року; копією заповіту, складеного [PERSON] на користь онука [PERSON] , який посвідчений 21 квітня 2016 року секретарем Городківської сільської ради Лєсною Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 111; копіями довідок Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 21.10.2024 № № 1033, 1034 про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 08 грудня 1992 року, де його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 21 лютого 2023 року; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Деревянчук А.В. 01 грудня 2004 року за р.№ 1465 на ім`я [PERSON] на належні її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) в агрофірмі «Колос» с. Городківка та земельну ділянку площею 1,94 га, розташовану на території Городківської сільської ради; копією довідки, виданої виконкомом Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за № 05-01-03/1049 від 23.10.2024, згідно якої [PERSON] , 1946 року народження, який був зареєстрований по [ADDRESS] , виписаний з указаної адреси 27 травня 1993 року; матеріалами спадкової справи № 165/2021, заведеної Крижопільською державною нотаріальною конторою 12 листопада 2021 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта, виготовленого на замовлення позивача [PERSON] 24 жовтня 2024 року ФОП [PERSON] за результатами технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , будівництво житлового будинку «А» (загальна площа 89,0 кв. м, житлова площа 61,5 кв. м), веранди «а», вхідного майданчика «а1», літньої кухні «Б», вхідного майданчика «б», сараю «В», сараю «в», здійснено в 1975 році, сараю «Г» - в 1985 році, погребу «П» - в 1983 році. ФОП [PERSON] надано висновок від 26 жовтня 2024 року № 85/24 про те, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 89,0 кв. м., станом на 26 жовтня 2024 року складає 2000 доларів США, що еквівалентно 82 525,00 грн. Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. на усне звернення позивача [PERSON] повідомила про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (довідка приватного нотаріуса Питель М.С. від 14.01.2025 № 8/01-16). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору; - згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року; - на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З наданих суду доказів вбачається, що спірний житловий будинок є майном колгоспного двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року була [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої є її дочка [PERSON] (член двору), яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила спадкові права на частину спадкового майна. Інші члени двору - [PERSON] (дід позивача) та [PERSON] (батько позивача, помер [INFO] ) не зверталися за витребування своєї частки з майна колишнього колгоспного двору. Таким чином, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , однак за життя вона не отримала свідоцтва про право власності на нього. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем, який є єдиним спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] .

Outcome: approved