Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У травні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» ( далі по тексту ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» в особі свого представника адвоката Титаренка В.В. звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №010/1152/82/845433 від 06.03.2020 року у розмірі 42253,54 грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1400 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2020 року між Акціонерним Товариством (АТ ) «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/1152/82/845433. За умовами вказаного кредитного договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок\~ та\~встановив поточний\~ліміт,\~розмір якого\~на дату\~початку кредитування\~становив 31900\~грн.\~з максимальним\~лімітом,\~в межах\~якого встановлюється\~поточний ліміт,\~який відповідно\~до умов\~кредитного договору\~становить 500000\~грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування; кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з карткового рахунку у визначених договором випадках. Банк надав позичальнику кредитні кошти в межах поточного ліміту, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію у строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. На дату укладання договору строк користування кредитом становить 48 місяців що починається з 06.03.2020 року та закінчується 06.03.2024 року. Процентна фіксована ставка за користування кредитом 48% річних. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Загальна сума заборгованості за кредитом становить 42253,54 грн., яка складається з: 38000,00 грн. -заборгованість за дозволеним овердрафтом; 2804,69 грн.- сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1448,85 грн. - сума заборгованості за відсотками. 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ\~ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає за плату а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором №010/1152/82/845433 від 06.03.2020 року у розмірі 42253,54 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки АТ «Райффайзен Банк Аваль», ні на рахунки ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», що змусило останнього звернутися до суду з цим позовом. У позовній заяві також міститься прохання розглянути справу за відсутністю представника позивача, та у разі неявки відповідача позивач не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою цього ж суду від 05.11.2024 року закрито підготовче провадження, і справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України за останньою відомою адресою місця реєстрації, про зміну свого місця проживання та причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності , а також відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України та взявши до уваги неявку без поважних причин належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача, відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 06.03.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка 100 днів» №010/1152/82/845433. Згідно умов заяви банк відкриває картковий рахунок в гривні, випускає та надає клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її реквізитів відповідно до правил Платіжних систем. За умовами вказаного кредитного договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок\~ та\~встановив поточний\~ліміт,\~розмір якого\~на дату\~початку кредитування\~становив 31900\~грн.\~з максимальним\~лімітом,\~в межах\~якого встановлюється\~поточний ліміт,\~який відповідно\~до умов\~кредитного договору\~становить 500000\~грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування; кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з карткового рахунку у визначених договором випадках. Банк надав позичальнику\~кредитні кошти\~в межах\~поточного ліміту,\~а позичальник\~зобов`язався\~в порядку\~та на\~умовах,\~визначених договором,\~ повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом,\~комісію у\~строки та\~на умовах,\~що передбачені\~графіком погашення\~кредиту.\~На дату\~укладання договору\~строк користування\~кредитом становить\~48\~місяців,\~що починається\~з 06.03.2020\~року та\~закінчується 06.03.2024\~ року.\~Процентна фіксована\~ставка за\~користування кредитом\~ 48%\~річних. Відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил, визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення Договору та Правил, та зобов`язався дотримуватись їх умов. За даними паспорту споживчого кредиту відповідач отримав кредит у виді карткового рахунку з лімітом, розмір якого на дату початку кредитування становив 31900 грн., строком на 48 місяців для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, фіксованою процентною ставкою у розмірі 48,0% річних. Відповідно до розписки від 06.03.2020 року [PERSON] отримав платіжну картку за № [NUMBER] в неактивному стані. АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором №010/1152/82/845433 від 06.03.2020 року та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Загальна сума заборгованості за кредитом становить 42253,54 грн., яка складається з: 38000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 2804,69 грн.- сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1448,85 грн. - сума заборгованості за відсотками. Зазначене підтверджується випискою по рахунку№ [NUMBER] . 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС»,\~ укладено Договір відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступає ТОВ «ФК «СІТІ\~ФІНАНС» за плату, що підтверджена платіжною інструкцією № 231 від 21 лютого 2023 року, належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. За даними Реєстру боржників та витягу до нього до Договору відступлення прав вимоги № 114/2-57-F від 20 грудня 2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №010/1152/82/845433\~від 06.03.2020\~року в розмірі 42253,54 грн. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ФК «СІТІ\~ФІНАНС» згідно ст.ст.512.514 ЦК України, і презумпція правомірності договору факторингу, що передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач [PERSON] вимогу ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» про сплату заборгованості за договором не виконав, що є порушенням законних прав кредитора. За таких підстав, вимоги позивача підлягають задоволенню в заявленому розмірі. . Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн, суд зазначає наступне. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору№ 14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023, копію замовлення № 411 від 23.02.2024 року до вказаного договору, акт виконаних робіт до замовлення № 411 від 23.02.2024 року до вказаного договору від 14.06.2023 та платіжною інструкцією № 487 від 26.02.2024, відповідно до яких ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» оплачено послуги з професійної правничої допомоги адвокату Титаренко В.В. у розмірі 1400,00 грн. Положеннямистатті 59 Конституції Українизакріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зістаттею 15 ЦПК Україниучасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з пунктом 4 частини першої «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першоїстатті 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 наведеного Закону. За змістомстатті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.\~Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою\~статті 30 Закону № 5076-VI\~як «форма винагороди адвоката», але в розумінні\~ЦК України\~становить ціну такого договору... Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру\~та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу». Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі\~статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При розгляді зазначеної справи по суті до суду від відповідача не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені також і обставини, за яких, на його думку, такі витрати не підлягали б задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, є співмірним із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом. У зв`язку із чим суд, виходячи з критерію розумності\~розміру \~витрат на\~правничу професійну\~допомогу \~та \~конкретних обставин\~справи, вважає можливим стягнення з відповідача на користь позивача зазначених витрат в сумі 1400 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із платіжною інструкцією № 459 від 26.02. 2024 року позивачем ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» при зверненні до суду з цим позовом було сплачено 3028,00 грн. судового збору, які також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved