Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.01.2017 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 11. За час шлюбу у позивача з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Під час подружнього життя 26.06.2020 року сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л. та зареєстрований в реєстрі за №642. У зв`язку з дією презумпції спільної сумісної власності подружжям було вирішено, що покупцем у правочині від подружжя буде виступати чоловік (відповідач) [PERSON] . Вартість вказаного об`єкта нерухомого майна складає 1 290 410 грн., а тому 1/2 частина позивачки оцінюється в 645 205 грн. Відтак, позивач, бажаючи поділу спільного майна, набутого за час шлюбу, просить суд визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] і в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя: - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного відповідно до розпорядження керівника апарату № 279/Р, вказану цивільну справу передано для розгляду судді Величку О.В. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ майна\~подружжя прийнято до провадження судді із призначенням підготовчого судового засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, направив клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно положень ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відтак, в даному випадку, враховуючи, що відповідач заявлений до нього позов визнав і підстав для відмови у прийнятті такого визнання немає, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на стадії підготовчого судового засідання. Вивчивши зібрані\~у справі\~докази,\~з`ясувавши\~дійсні обставини\~справи,\~суд приходить\~до переконання,\~що позов\~підлягає до задоволення\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.01.2017 року, про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зроблено актовий запис № 11, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.01.2017 року). В шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.02.2017 року, видане Личаківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області). 26.06.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Вартість житлової нерухомості 1\~290\~410 грн. Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.01.2025 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . При цьому, іпотека, обтяження за вказаним об`єктом нерухомого майна не числяться. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 36 СК України визначено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно із ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, належність [PERSON] квартири, яка набута ним у період шлюбу з позивачем [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає задоволенню. Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на той факт, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків - повернути позивачу з державного бюджету. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved