Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліса-Лайн», в якому просить: 1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» (код ЄДРПОУ 37190238) заборгованість за Договором грошової позики від 14.07.2020 р. у розмірі 18\~175 грн., інфляційні втрати у розмірі 86\~360,75 грн., 3 % річних у розмірі 18\~515,86 грн. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» (код ЄДРПОУ 37190238) заборгованість за Договором грошової позики від 24.03.2021 р у розмірі 396\~600 грн., інфляційні втрати у розмірі 100\~887,66 грн., 3 % річних у розмірі 26\~258,96 грн. 3.\~Стягнути з\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«АЛІСА-ЛАЙН»\~(код\~ЄДРПОУ 37190238)\~заборгованість за\~Договором грошової\~позики від\~23.11.2022\~р. у розмірі 345\~000 грн., інфляційні втрати у розмірі 7\~303,53 грн., 3 % річних у розмірі 5\~403,48 грн. 4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» (код ЄДРПОУ 37190238) заборгованість за Договором грошової позики від 08.12.2022 р. у розмірі 440\~000 грн., інфляційні втрати у розмірі 7 682 грн., 3 % річних у розмірі 6\~357,97 грн. 5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» (код ЄДРПОУ 37190238) заборгованість за Договором грошової позики від 21.12.2022 р. у розмірі 450\~000 грн., інфляційні втрати у розмірі 6\~332,02 грн., 3 % річних у розмірі 6\~197,33 грн. 6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» (код ЄДРПОУ 37190238) заборгованість за Договором грошової позики від 20.02.2023 р. у розмір 270\~000 грн., інфляційні втрати у розмірі 1\~892,70 грн., 3% річних у розмірі 2\~368,03 грн. 7.\~Надати [PERSON] \~строк на\~доведення розміру\~понесених витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~у зв`язку\~з розглядом\~цієї позовної\~заяви упродовж\~5-ти\~днів з\~дня ухвалення\~рішення.\~Стягнути з\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«АЛІСА-ЛАЙН»\~(код\~ЄДРПОУ 37190238) на користь [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що між\~ним та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«АЛІСА-ЛАЙН»\~укладено договори\~грошової позики,\~за якими\~Позивач,\~як позикодавець,\~надав \~ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН»,\~як позичальнику,\~грошові кошти,\~а ТОВ\~«АЛІСА-ЛАЙН»\~зобов`язувалося повернути\~такі ж\~суми грошових\~коштів у\~встановленні строки,\~однак ТОВ\~«АЛІСА-ЛАЙН»не повернуло кошти у встановлені строки. Ухвалою від 01.07.2024 року у справі відкрито провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не прибув, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~ що між [PERSON] , як позикодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аліса-Лайн», як позичальником, було укладено ряд договорів грошової позики, а саме: 1)Договір грошової позики від 14.07.2020 р., відповідно до якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 260 000 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.2 Договору, термін, на який надається позика Позичальнику, становить 365 календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. За п. 3.1 Договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 2.2 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути протягом трьох календарних днів суму отриманої позики. 2)Договір грошової позики від 24.03.2021 р., відповідно до якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 396 \~600 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.2 Договору, термін, на який надається позика Позичальнику, становить 365 календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. За п. 3.1 Договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 2.2 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути протягом трьох календарних днів суму отриманої позики. 3)Договір грошової позики від 23.11.2022 р., відповідно до якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 345 000 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.2 Договору, термін, на який надається позика Позичальнику, становить 365 календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. За п. 3.1 Договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 2.2 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути протягом трьох календарних днів суму отриманої позики. 4)Договір грошової позики від 08.12.2022 р., відповідно до якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 440 000 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.2 Договору, термін, на який надається позика Позичальнику, становить 365 календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. За п. 3.1 Договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 2.2 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути протягом трьох календарних днів суму отриманої позики. 5)Договір грошової позики від 21.12.2022 р., відповідно до якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 450 000 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.2 Договору, термін, на який надається позика Позичальнику, становить 365 календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. За п. 3.1 Договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 2.2 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути протягом трьох календарних днів суму отриманої позики. 6)Договір грошової позики від 20.02.2023 р., відповідно до якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 270 000 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.2 Договору, термін, на який надається позика Позичальнику, становить 365 календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. За п. 3.1 Договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 2.2 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути протягом трьох календарних днів суму отриманої позики. Також судом встановлено, що за Договором грошової позики від 14.07.2020 р. Позивач перерахував на користь Відповідача 14.07.2020 кошти у сумі 260\~000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5 від 14.07.2020 та платіжним дорученням №4 від 14.07.2020. За Договором грошової позики від 24.03.2021 р., Позивач перерахував на користь Відповідача 24.03.2021 кошти у сумі 396\~600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6 від 24.03.2021. За Договором грошової позики від 23.11.2022 р., Позивач перерахував на користь Відповідача 28 листопада 2022 р. кошти у сумі 158 415 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №6 від 25 листопада 2022 р., 29 листопада 2022 р. кошти були перераховані відповідачу у сумі 186 585 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7 від 29 листопада 2022 р. За Договором грошової позики від 08.12.2022 р., Позивач перерахував на користь Відповідача 08 грудня 2022 р. кошти у сумі 210 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №8від 08 грудня 2022 р., 19 грудня 2022 р. кошти були перераховані відповідачу у сумі 230 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9 від 19 грудня 2022 р. За Договором грошової позики від 21.12.2022 р., Позивач перерахував на користь відповідача 22 грудня 2022 р. кошти у сумі 450 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №10 від 22 грудня 2022 р. За Договором грошової позики від 20.02.2023 р., Позивач перерахував на користь відповідача 21.02.2023 кошти у сумі 270 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №5 від 21 лютого 2023 р. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання відповідачу грошових коштів за вказаними договорами грошової позики. Суд зауважує, що відповідно до умов договорів грошової позики, укладених між позивачем та відповідачем, кошти повинні бути повернуті позичальником протягом 3-х календарних днів з моменту спливу 365 днів з дня отримання ним відповідних коштів. Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом строки, встановленні договорами грошової позики для повернення відповідачем позивачу сум позик, спливли. Так, за Договором грошової позики від 14.07.2020 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 260\~000 гривень 14.07.2020. Кошти надано на 365 днів, тобто на строк з 15.07.2020 по 14.07.2021. Отже, кошти повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 15.07.2021, а саме по 17.07.2021. За Договором грошової позики від 24.03.2021 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 396\~600 гривень 24.03.2021. Кошти надано на 365 днів, тобто на строк з 25.03.2021 по 24.03.2022. Отже, кошти повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 25.03.2022, а саме по 27.03.2022. За Договором грошової позики від 23.11.2022 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 158 415 грн. 28 листопада 2022 р., грошові кошти у розмірі 186 585 грн. - 29 листопада 2022 р. Отже, станом на 29 листопада 2022 р. Відповідач отримав грошові кошти у розмірі 345 000 гривень. Кошти надано на 365 днів, тобто на строк з 30.11.2022 по 29.11.2023. Отже, кошти повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 30.11.2023, а саме по 02.12.2023. За Договором грошової позики від 08.12.2022 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 210 000 грн. 08 грудня 2022 р., грошові кошти у розмірі 230 000 грн. - 19 грудня 2022 р. Кошти надано на 365 днів, тобто суму в розмірі 210\~000 на строк з 09.12.2022 по 08.12.2023, а суму в розмірі 230 000 грн. на строк з 20.12.2022 по 19.12.2023. Отже, кошти у розмірі 210\~000 грн. повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 09.12.2023, а саме по 11.12.2023, кошти у розмірі 230\~000 грн. повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 20.12.2023, а саме по 22.12.2023. За Договором грошової позики від 21.12.2022 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 450\~000 гривень 22.12.2022. Кошти надано на 365 днів, тобто на строк з 23.12.2022 по 22.12.2023. Отже, кошти повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 23.12.2023, а саме по 25.12.2023. За Договором грошової позики від 20.02.2023 р. відповідач отримав грошові кошти у розмірі 270\~000 гривень 21.02.2023. Кошти надано на 365 днів, тобто на строк з 22.02.2023 по 21.02.2024. Отже, кошти повинні бути повернуті протягом 3-х днів з 22.02.2024, а саме по 24.02.2024. З поданих позивачем доказів встановлено, що за Договором грошової позики від 14.07.2020 р. відповідач повернув позивачу заборгованість наступним чином: 08.07.2022 відповідач повернув позивачу 41 825 грн., 26.02.2024 відповідач повернув позивачу 100 000 грн., 27.02.2024 відповідач повернув позивачу 100\~000 грн. Таким чином, залишок заборгованості за Договором грошової позики від 14.07.2020 р. складає 18\~175 грн. При цьому, суд зауважує, що повернення коштів здійснено з порушенням встановленого договором строку повернення суми позики, так як враховуючи умови договору, сума позика мала бути повернута по 17.07.2021. Щодо повернення сум позики за іншими договорами грошової позики, суд зазначає, що докази, які б свідчили про повернення відповідачем вказаних сум позики позивачу, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, дослідивши всебічно та повно матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договорами грошової позики щодо повернення коштів позикодавцю. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем зобов`язань, або належних доводів щодо спростування обставин викладених позивачем та доведених доказами доданими до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами грошової позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними, а тому суд задовольняє позов в цій частині. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved