Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

в позові\~вказано «…Позивач\~є громадянином\~України,\~що підтверджується\~паспортом (ID\~картка)\~ [NUMBER] ,\~виданим органом\~2610\~та його\~зареєстроване місце\~проживання с.\~Крихівці,\~Івано-Франківського\~р-ну,\~Івано-Франківської\~області.\~Свідоцтвом (повторне)\~про зміну\~імені серії\~ [NUMBER] ,\~видане Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Тлумацького районного\~управління юстиції\~Івано-Франківської\~області 10.07.2009,\~підтверджується,\~що батько\~Позивача прізвище\~ [PERSON] змінив\~на [PERSON] .\~Відповідно до\~Свідоцтва (повторне)\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~видане Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Івано-Франківського\~міського управління\~юстиції,\~підтверджується,\~що батьком\~є громадянин\~України [PERSON] \~та матір`ю\~є громадянка\~України [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] у віці 30 років, про що 11.06.2014 було складено відповідний актовий запис №9. Місце смерті - Донецька обл. м.Слов`янськ. Свідоцтво видано виконкомом Гарасимівської сільської ради Тлумацького р-ну Івано-Франківської області 11.06.2014. У довідці про причину смерті від 06.06.2014 вказано осколкове поранення. Довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області від 08.12.2015 №26 підтверджується, що [PERSON] , 1983 р.н., дійсно згідно наказу УМВС в області від 29.05.2014 №301 о/с був направлений в зону проведення антитерористичної операції. [INFO] загинув під час проведення антитерористичної операції у м.Слов`янськ Донецької області. Виключений зі списків особового складу при виконанні службових обов`язків наказом УМВС від 16.06.2014 №320 о/с. Також довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області від 23.07.2019 №338 підтверджується, що [PERSON] 1983 р.н. дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС в Івано-Франківській області в період з 30.10.2010 по 06.06.2014 (нак. УМВС №320 о/с 16.06.2014). Відповідно до наказу УМВС №301 о/с від 29.05.2014 був направлений для проведення антитерористичної операції у східних областях України. Загинув [INFO] поблизу м. Слов`янськ Донецької області. Після смерті батька Позивача, органами державної влади проведено ефективне розслідування щодо обставин його смерті, за результатом якого констатовано у акті №39 про нещасний випадок (у тому числі поранення). Департамент соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради 25.05.2023 видав Позивачу посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого він має право на пільги згідно законодавства України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області рішенням від 12.09.2019 №1045 «Про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів» надав [PERSON] , [INFO] , статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Фотокопіями світлин підтверджується тісний зв`язок між батьком та сином. На одній зі світлин син стоїть поруч із батьком-поліцейським - це пам`ятне фото, яке символізує зв`язок і вдячність сина за мужність батька, який був справжнім героєм, адже віддав життя, захищаючи інших. Позивач брав участь у Всеукраїнських забігах «Шаную воїнів, біжу за героїв України», який 31 серпня 2024 року одночасно стартував у багатьох містах України та мав на меті вшанувати пам`ять захисників України, які віддали своє життя за свободу та незалежність держави. Указом Президента України №543/2014 від 20.06.2014 «за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі та незламність духу» нагороджений орденом «За мужність» ІІI ступеня (посмертно), відповідна інформація розміщена на офіційній сторінці Президента України. Внаслідок втрати батька та з огляду на особливий цинізм, з яким Російською Федерацією порушуються основоположні права та свободи людини в Україні, Позивач відчуває невгамовний душевний біль та страждання, незахищеність та розчарування, така втрата не дає можливості нормально спілкуватись з оточуючими та підтримувати нормальний спосіб соціального життя. Відповідач позбавив життя батька Позивача і за таке порушення права на життя, Відповідач має нести відповідальність, адже втрата батька є довічною та непоправною. Позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою Відповідача відносно його батька, Позивачу не вистачає спілкування з батьком, його присутності та підтримки. Смерть батька призвела до незворотних негативних змін у його житті та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також син залишився єдиною підтримкою для своєї матері [PERSON] , для якої смерть чоловіка стала важким випробовуванням, адже вона змушена була самостійно виховувати сина з семирічного віку. Беручи до уваги характер моральної шкоди - безповоротна втрата дитиною батька через дії Відповідача та враховуючи неможливість усунення негативних наслідків, ступінь вини Відповідача, що визнаний агресором на міжнародному рівні, розмір компенсації у сумі 5\~000\~000,00 грн, що еквівалентно 112\~384, 81 євро за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.11.2024, не є явно завищеним та відповідатиме вимогам розумності та справедливості…». Представник позивача просила справу розглянути за відсутності позивача та його представника, не заперечувала щодо заочного рішення, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Представник відповідача, який повідомлявся про судове засідання через публікацію оголошення на сайті Судової Влади України, що підтверджується матеріалами справи, відзив на позовну заяву не надіслав, в судові засідання представник не прибув, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд зауважує на тому, що у постанові від 14.04.2022 р. по справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782св21) Верховний Суд зазначив, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України 24.02.2022р. Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства рф в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. Відповідно до п.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступні обставини. Свідоцтвом (повторне) про зміну імені серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області 10.07.2009, підтверджується, що батько Позивача прізвище [PERSON] змінив на [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва (повторне) про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, підтверджується, що батьком є громадянин України [PERSON] та матір`ю є громадянка України [PERSON] . Витягом з наказу УМВС України в Івано-Франківській області від 16.06.2014 №320 о/с «По особовому складу» підтверджується виключення із списків особового складу за смертю старшого сержанта міліції [PERSON] , міліціонера відділення №2 взводу № 1 спеціальної роти міліції УМВС України в Івано-Франківській області, з 06.06.2014. Підстава: свідоцтво про смерть від 11.06.2014 серії [NUMBER] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] у віці 30 років, про що 11.06.2014 було складено відповідний актовий запис №9. Місце смерті - Донецька обл. м.Слов`янськ. Свідоцтво видано виконкомом Гарасимівської сільської ради Тлумацького р-ну Івано-Франківської області 11.06.2014. У довідці про причину смерті від 06.06.2014 вказано осколкове поранення. Довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області від 08.12.2015 №26 підтверджується, що [PERSON] , 1983 р.н., дійсно згідно наказу УМВС в області від 29.05.2014 №301 о/с був направлений в зону проведення антитерористичної операції. [INFO] загинув під час проведення антитерористичної операції у м.Слов`янськ Донецької області. Виключений зі списків особового складу при виконанні службових обов`язків наказом УМВС від 16.06.2014 №320 о/с. Довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області від 23.07.2019 №338 підтверджується, що [PERSON] 1983 р.н. дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС в Івано-Франківській області в період з 30.10.2010 по 06.06.2014 (нак. УМВС №320 о/с 16.06.2014). Відповідно до наказу УМВС №301 о/с від 29.05.2014 був направлений для проведення антитерористичної операції у східних областях України. Загинув [INFO] поблизу м. Слов`янськ Донецької області. Органами державної влади проведено ефективне розслідування щодо обставин його смерті, за результатом якого констатовано у акті №39 про нещасний випадок (у тому числі поранення) обставини, за яких стався нещасний випадок міліціонер відділення №2 взводу № 1 СРМ УМВС України в області, старший сержант міліції [PERSON] на виконання службової телеграми МВС від 21.04.2014 № 6987/АВ, наказів керівника антитерористичного центру СБУ від 06.04.2014 № 33/55 Т та від 08.04.2014 №33/75 Т та наказів УМВС від 21.04.2014 № 1/27-462 та № 286 о/с з 21.04.2014 був відряджений у розпорядження начальника ГУ МВС в Харківській області. Унаслідок мінометного обстрілу, який мав місце 06.06.2014 близько 10:30, міліціонер відділення №2 взводу № 1 СРМ УМВС України в області, старший сержант міліції [PERSON] отримав осколкове поранення грудної клітки та від отриманої травми помер. Причиною нещасного випадку була травма, одержана внаслідок протиправних дій інших осіб, діагноз за листком непрацездатності: крововтрата, осколкове сліпе проникаюче поранення грудної клітки. При цьому потерпілий в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не був. У акті зроблено висновок: нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю. Лікарським свідоцтвом про смерть (остаточне) від 06.06.2014 підтверджується, що смерть [PERSON] настала у лісосмузі у н.п. Словянськ Донецької області внаслідок осколкового поранення грудної клітки. Постановою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по Івано-Франківській області» Медична (військово-лікарська) комісія №387 від 23.05.2023 підтверджується, що батько Позивача, [PERSON] , 1983 року народження, [INFO] отримав осколкове сліпе проникаюче поранення грудної клітки, ускладнене крововтратою, що призвело до його смерті. ТАК, отримане під час виконання службових обов`язківу період участі в антитерорестичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Доецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо у районах та у період здійснення зазначених заходів із зхисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України. Департамент соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради 25.05.2023 видав Позивачу посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого він має право на пільги згідно законодавства України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області рішенням від 12.09.2019 №1045 «Про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів» надав [PERSON] , [INFO] , статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Згідно відомостей Національного банку України станом на 11.11.2024, офіційний курс Євро до гривні складає 44,49. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України; засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях; дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті; застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів; особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 14.04.2022р. Верховна Рада України визнала дії, вчинені збройними силами рф та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу (пункт 1 Заяви Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні», схваленої згідно з постановою Верховної Ради України № 2188-IX). Згідно із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 р. у справі № 490/9551/19 (провадження № 61-19853св21) з огляду на те, що починаючи з 2014 року, загальновідомим є той факт, що рф чинить збройну агресію проти України, то у категорії справ про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, її майну, здоров`ю, життю, завданої внаслідок збройної агресії рф на території України, іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ. Дії іноземної держави вийшли за межі своїх суверенних прав, оскільки будь-яка іноземна держава не має права втручатися шляхом збройної агресії в іншу країну. Згідно ч.2\~\~ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України). Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). Пунктом 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому, воєнний стан в Україні було неодноразово продовжено та діє станом на день ухвалення рішення. Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно переліку Слов`янська міська територіальна громада відносить до таких територій, дата виникнення бойових дій 24.02.2022. Стаття 28 Загальної декларації прав людини гарантує кожній людині право на соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені. В пункті 10 зазначеної постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України вказано, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обовязок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обовязок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обовязку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обовязок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач та його представник не подали суду будь-якого заперечення правових підстав позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно пункту 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, визначеної у грошовому вимірі, а отже, така вимога відноситься до вимог майнового характеру, судовий збір стягується в розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог в рівних частках. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved