Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

У грудні 2024 року позивач ТОВ «Новобудова» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2023 по 01.11.2024 у загальному розмірі 21 174,55 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2020 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н. Ю. Відповідно до розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації № 326 від 31.03.2006 та авізо № 1 від 01.07.2006 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 19.09.2019 оформленого протоколом зборів співвласників будинку від 04.10.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 01.06.2020 між ТОВ «Новобудова» та уповноваженими зборами співвласників будинку підписаний договір № 16/37 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. В період з 01.01.2022 по 01.01.2024 послуга з управління будинком становила 8,79 грн в місяць за 1 кв. м. загальної житлової площі або нежитлового присіщення у будинку та включає витрати утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у розмірі 7,46 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, винагороду управителю у розмірі 1,33 грн на місяць. В період з 01.01.2024 по 01.11.2024 послуга з управління будинком становила 10,96 грн в місяць за 1 кв. м. загальної житлової площі або нежитлового приміщення у будинку та включає витрати утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у розмірі 9,22 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, винагороду управителю у розмірі 1,74 грн на місяць. Враховуючи площу квартири № 22 у будинку, а саме 90 кв. м. вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становила в період з 01.01.2023 по 01.01.2024 791,10 грн в місяць; в період з 01.01.2024 по 01.11.2024 986,40 грн в місяць. Однак відповідачі належним чином не виконують своє зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Ухвалою від 13.12.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Ухвалою суду від 05.02.2025 закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з відсутністю предмету спору. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та/або відзиву на позов до суду не надала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідно до розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації № 326 від 31.03.2006 та авізо № 1 від 01.07.2006 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Власниками квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 15). Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 19.09.2019 оформленого протоколом зборів співвласників будинку від 04.10.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 01.06.2020 між ТОВ «Новобудова» та уповноваженими зборами співвласників будинку підписаний договір № 16/37 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. В період з 01.01.2022 по 01.01.2024 послуга з управління будинком становила 8,79 грн в місяць за 1 кв. м. загальної житлової площі або нежитлового приміщення у будинку та включає витрати утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у розмірі 7,46 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, винагороду управителю у розмірі 1,33 грн на місяць. В період з 01.01.2024 по 01.11.2024 послуга з управління будинком становила 10,96 грн в місяць за 1 кв. м. загальної житлової площі або нежитлового приміщення у будинку та включає витрати утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у розмірі 9,22 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, винагороду управителю у розмірі 1,74 грн на місяць. Враховуючи площу квартири № 22 у будинку, а саме 90 кв. м. вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становила в період з 01.01.2023 по 01.01.2024 791,10 грн в місяць; в період з 01.01.2024 по 01.11.2024 986,40 грн в місяць. Відповідно до статті 19 Закону Україн «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконує належним чином свій обов`язок щодо сплати за надані йому послуги з утримання будинку, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, за період з 01.01.2023 по 01.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 9676,60 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач не виконувала свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг як власник квартири у період з 01.01.2023 по 01.11.2024, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 9 676,60 грн, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за прострочення відповідачами виконання зобов`язання по сплаті за надані послуги з утримання будинку на суму заборгованості нараховано 3% річних за період з 01.01.2024 по 01.11.2024 у розмірі 211,88 грн, та інфляційні нарахування за період з 01.01.2024 по 01.11.2024 у розмірі 698,79 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 514,00 грн сплачений при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved