Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 46 925,26 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 18.11.2019 між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого Договором. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 09.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 46 925,26 грн, яка складається з наступного: 37 683,17 грн - заборгованість за кредитом; 9 242,09 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні визнавала позовні вимоги. Надала письмові докази часткової сплати боргу із залишковою заборгованістю у загальному розмірі 19 569,00 грн. Також просила розстрочити виконання рішення суду на 6 (шість) місяців, оскільки на момент розгляду справи її дохід мінливий та нерегулярний, і тому сплатити всю суму заборгованості одним платежем відповідач не зможе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 18.11.2019 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом було встановлено, що відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 09.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 46 925,26 грн, яка складається з наступного: 37 683,17 грн - заборгованість за кредитом; 9 242,09 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Однак, після відкриття провадження відповідач частково сплатила заборгованість на загальну суму 28 355,51 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Також з особового рахунку останньої вбачається борг перед позивачем у загальному розмірі 19 569,00 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 19 569,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2 422,40 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату. У судовому засіданні відповідач також просила розстрочити виконання позовних вимог на 6 (шість) місяців, оскільки вона на момент розгляду справи перебуває в скрутному матеріальному становищі, її дохід мінливий та нерегулярний, тому сплатити всю суму заборгованості відповідач одним платежем не зможе. Згідно ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд уважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду зі стягнення загальної суми боргу та судового збору на 6 (шість) місяців зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 3 665,23 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 634, 1048, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: partial