Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] , через адвоката Лященко А.М. (ордер, т.1 а.с.8), звернулась із позовом до Приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» (далі по тексту - ПрАТ «АРЖК»), в якому просить стягнути невиплачену заробітну плату згідно контракту, а саме: - заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2023 року в сумі 7 506 407,81 грн (за виключенням ПДФО та військового збору); - заборгованість по заробітній платі за період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в сумі 357 947,82 грн, включаючи військовий збір у розмірі 5 369,22 грн, ПДФО - 64 430,61 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «АРЖК» з 06 березня 2012 року по день подачі позову на посаді члена Правління товариства. Зокрема, 06 березня 2012 року з позивачем укладено трудовий контракт строком на 5 років, який в подальшому додатковими угодами № 1 від 15 лютого 2017 року та № 2 від 15 лютого 2022 року продовжено до 06 березня 2027 року. Відповідно до контракту позивачу встановлено розмір заробітної плати, зокрема, відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 4.1. Контракту визначено: «За виконання обов`язків, передбачених цим Контрактом, керівникові нараховується та виплачується заробітна плата, надбавки та додаткове матеріальне стимулювання в розмірі та на умовах, визначених внутрішніми нормативними актами щодо умов оплати праці та матеріального стимулювання, затвердженими Наглядовою радою (Положення). Керівнику встановлюється посадовий оклад у сумі 55 000,00 грн. У подальшому, при зміні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України, розмір посадового окладу Керівника переглядається та встановлюється у сумі, кратній 50 розмірів мінімальних заробітних плат, встановлених чинним законодавством України.». З 2012 і до кінця 2016 року нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] відбувались у відповідно до умов контракту - з перерахунком посадового окладу при зміні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України. У 2017 році Публічне акціонерне товариство перетворилось на Приватне акціонерне товариство «АРЖК» відповідно до рішення загальних зборів, що підтверджується рішенням та Статутом у новій редакції від 2017 року. Для мінімізації витрат ПрАТ «АРЖК» керівником, а саме головою Правління ПрАТ «АРЖК» (далі - Правління) приймались накази про облік частини заробітної плати членів Правління (Голови та заступника Голови Правління) на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». Так, наказами Голови Правління [PERSON] від 29 грудня 2016 року № 09-ОД та від 30 листопада 2017 року № 10-ОД з метою мінімізації витрат ПрАТ «АРЖК», вирішено для обліку нарахування та виплати заробітної плати позивачу застосовувати показник прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, розмір якого встановлено чинним законодавством України у відповідному періоді. Заборгованість у вигляді різниці між розміром заробітної плати (посадовим окладом), передбаченим трудовим контрактом з позивачем, та розміром заробітної плати з використанням покажчика прожиткового мінімуму у відповідних періодах вирішено обліковувати на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». Наступними наказами Голови Правління у 2017 - 2019 роках було здійснено донарахування і виплату заробітної плати [PERSON] у розмірі недоплачених сум заробітної плати, встановлених трудовим контрактом за відповідні періоди. Позивач звертає увагу, що вказаними наказами розмір посадового окладу членів Правління змінений не був, відповідних рішень Наглядова рада товариства, до компетенції якої відносяться внесення таких змін, не приймала. Наказом Голови Правління від 09 січня 2023 року № 01-ОД визначено скасувати з 31 березня 2023 року дію наказів про мінімізацію витрат за 2016 та 2017 роки; здійснити перенесення з позабалансового рахунку на балансовий рахунок сум заборгованості із заробітної плати позивача до розміру, встановленого трудовим контрактом, за період з січня 2019 року по березень 2023 року; сплати податки та внески, що підлягають нарахуванню стосовно зазначених сум заробітної плати. Посилаючись на відсутність відомостей про погашення заборгованості з виплати заробітної плати, позивач вказує, що за період 2017-2023 року підлягає стягненню 9 739 732,38 грн. Зокрема, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31 березня 2023 року борг по заробітній платі перед [PERSON] становив 9 381 784,56 грн, з включенням ПДФО та військового збору. У квітні 2023 року відповідачем був сплачений ПДФО у розмірі 1 731 117,00 грн та військовий збір у розмірі 144 259,75 грн, а тому станом на 31 березня 2023 року «чиста» заборгованість відповідача перед позивачем становила 7 506 407,81 грн за вирахуванням зазначених податків. Крім того, заборгованість по заробітній платі за квітень - червень 2023 року становить 357 947,82 грн, включаючи військовий збір та ПДФО. У зв`язку з наведеним, позивач просить позов задовольнити, покласти судові витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу, на відповідача. (т.1 а.с.1-7). Проколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2023 року головуючою суддею справи визначено суддю Кордюкову Ж.І. (т.3 а.с.126,127). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста від 21 липня 2023 року Кордюкової Ж.І. відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «АРЖК» (т.3 а.с.129,130). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста від 21 липня 2023 року Кордюкової Ж.І. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 листопада 2023 року (т.3 а.с.132). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста від 21 серпня 2023 року Хоменко В.С. відмовлено позивачу [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам будь-яких органів вносити відповідні записи, що стосуються припинення/ліквідації ПрАТ «АРЖК» та про накладання арешту на грошові кошти ПрАТ «АРЖК» (т.3 а.с.186-188). Ухвалою Голосіївського районного суду міста від 13 листопада 2023 року провадження у справі закрито (т.7 а.с.103,104). Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.7 а.с.198-200). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкової Ж.І. від 27 березня 2024 року заявлено самовідвід у справі (т.7 а.с.208). За результатом проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи від 28 березня 2024 року, справу передано судді Слободянюк А.В. (т.7 а.с.209). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року Слободянюк А.В. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання за участю сторін призначено на 30 квітня 2024 року (т.7 а.с.211, 212). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника ПрАТ «АРЖК» - адвоката Гутнік І.В. (ордер, т.7 а.с.237, 238) про забезпечення судових витрат (т.10 а.с.156-158). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 Слободянюк А.В. задоволено клопотання представника ПрАТ «АРЖК» - адвоката Гутнік І.В. та зупинено у справі провадження (т.10 а.с.159-162). Постановою Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року про зупинення провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.10 а.с.193-196). 12 вересня 2023 року представником відповідача ПрАТ «АРЖК» - адвокатом Дядюк Є.М. (ордер, т.3 а.с. 224), подано відзив на позовну заяву, де представник вказує, що ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 06 вересня 2023 року. За матеріалами справи, представником відповідача ПрАТ «АРЖК» - адвокатом Залізняком І.І. (ордер т.3 а.с. 232) отримано копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками 06 вересня 2024 року. Одночасно відповідачем вказується, що проходиться процедура ліквідації товариства, тому виникли ускладнення з великим обсягом опрацювання документів (т.3 а.с.231). За таких обставин суд вважає можливим поновити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву вказується, що позов є необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню. Позивач, як заступник Голови Правління (член Правління) разом з Головою Правління товариства неправомірно нараховували/погоджували собі суми заробітних плат, у тому числі з порушенням наданих їм повноважень як членам колегіального органу правління товариства, з порушенням ведення обліку й звітності, звідси і виникла необґрунтована заборгованість із заробітної плати. Відповідач дотримався всіх вимог чинного законодавства щодо здійснення розрахунку з позивачем в день звільнення. У трудовому контракті позивача посадовий оклад встановлено у розмірі 55 000,00 грн, однак у подальшому, при зміні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України, розмір посадового окладу позивача переглядається і встановлюється в сумі кратній 50 розмірів мінімальних заробітних плат. Однак, відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2017 року № 1774-VШ (далі Закон України № 1774-VШ), який набрав чинність з 01 січня 2017 року, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Посадовий оклад та фактична заробітна плата позивача з 01 січня 2017 року повинна нараховуватися в сумі кратній 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказується, що 29 грудня 2016 року Головою Правління за погодженням позивача, заступника Голови Правління видано наказ № 09-ОД «Про мінімізацію витрат», відповідно до якого, з першого кварталу 2017 року для обліку нарахування та виплати заробітної плати керівникам застосовувати показник прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб. Заборгованість у вигляді різниці між розміром заробітної плати, передбаченим трудовими контрактами, який розрахований на підставі показника мінімальної заробітної плати та розміром заробітної плати з використанням прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб, визначено обліковувати на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». Нарахування та виплату (відображення на балансових рахунках шляхом перенесення з позабалансового рахунку 03 «Контрактні зобов`язання» заборгованості із заробітної плати голови Правління - члена Правління, здійснювати згідно окремих наказів голови Правління. Зазначається, що рішення Голови Правління, яке ухвалено за погодженням позивача, суперечить Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств, організацій, затверджених Міністерство фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291, зі змінами, внесених наказом № 138 від 12 травня 2022 року, - рахунок 03 «Контрактні зобов`язання» не призначений для виплат за трудовими договорами. Наказом від 30 листопада 2017 року №07-ОД «Про мінімізацію витрат» визначено, з 01 грудня 2017 року для цілей використання штатного розпису, нарахування і виплата заробітної плати Голові Правління та заступнику Правління - члену Правління визначено застосовувати прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб, розмір якого визначено законодавством станом на 01 травня 2017 року. Відповідно до штатних розписів відповідача за 2017-2020 роки та 2023 рік для розрахунку посадових окладів Голови Правління та члена Правління застосовувався прожитковий мінімуму громадян для працездатних осіб. Вказується, що відповідно до виписки по рахунку, відкритого в АТ «Ощадбанк», протягом 2017-2023 року позивачу, як заступнику Голови Правління, виплачувалась заробітна плата (посадовий оклад) із застосуванням показника прожиткового мінімуму працездатних осіб. Додатково протягом 2017-2020 років на підставі наказів Голови Правління, з яким позивач як заступник Голови Правління (член правління) була ознайомлена, з рахунку відповідача, відкритого в ПАТ АБ «Укргазбанк», позивачу, не зважаючи на законодавчі вимоги, безпідставно додатково неправомірно нараховувалась та виплачувалась заробітна плата із застосування показника мінімальної заробітної плати, відповідні суми обліковувались на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». Однак Наглядової радою відповідача, як уповноваженим органом правління в частині встановлення форми і розміру зарплат Правління, відповідних рішень не приймалось щодо виказаних виплат, звернень до Ради щодо розподілу прибутку від позивача чи Правління не здійснювалося. Посилається на те, що 08 травня 2023 року відповідач прийняв наказ про внесення змін до штатного розпису, відповідач не встановлював нові розмірі заробітної плати (окладів) для позивача, а привів систему оплати праці членів Правління, зокрема позивача як заступника Голови Правління, до вимог чинного законодавства - в частині використання показника «прожитковий мінімум доходів громадян», оскільки позивач разом із Головою Правління неправомірно нараховували і сплачували собі завищену заробітну плату, використовуючи два зарплатних проєкта (відкриті в АТ «Ощадбанк» та АТ «Укргазбанк»), а також позабалансовий рахунок системи обліку й звітності. Додатково повідомляє, що рішенням Загальних зборів акціонерів відповідача, які відбулись 28 квітня 2023 року, вирішено припинити ПрАТ «АРЖК» шляхом його ліквідації та звільнити позивача за скороченням у зв`язку з ліквідацією. 31 травня 2023 року позивачу було письмово повідомлено про наступне вивільнення, та наказом від 31 липня 2023 року № 05-К-ЛК звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Даним наказом передбачено нарахування та виплату позивачу при звільненні вихідної допомоги, грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та проведення остаточного розрахунку з позивачем. Позивачу у день звільнення надано письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні у вигляді розрахункових листів за червень та липень 2023 року. Сторона відповідача просить відмовити у позові, заявляє про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести (т.3 а.с.233-250, т.4 а.с.1-2). 16 жовтня 2023 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Лященко А.М. (ордер т.7 а.с.25 ) подано відповідь на відзив на позовну заяву, з додатками. Не погоджуючись з доводами сторони відповідача щодо перевищення позивачем повноважень, з посиланням на положення п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1774-VШ, відповідно до якого мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, вказує, що даний Закон не розповсюджується на правовідносини між [PERSON] та ПрАТ «АРЖК» по трудовому договору (контракту), оскільки заробітна плати позивача, як члена Правління не встановлюється законами/нормативно-правовим актами, а встановлюється трудовим договором (контрактом), підписаним з Наглядовою радою ПрАТ «АРЖК». ПрАТ «АРЖК» є акціонерним товариством, різновидом підприємницьких товариств, відповідно не є державним акціонерним товариством, оскільки 100% не належить державі, не фінансується з бюджету. Відповідно до ч.2 ст.88 Закону України «Про акціонерні товариства» посадовим особам товариства виплачується винагорода лише на умовах, передбачених цивільно-правовим або трудовими договорами (контрактами), укладеними з ними. Закон № 1774-VШ, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, не може змінювати чи регулювати трудові відносини, які виникли між сторонами у 2012 році. Представник позивача посилається на висновок експерта у галузі права, яким підтверджується, що положення Закону № 1774-VIII не застосовуються до правовідносин за трудовим договором (контрактом) між ПрАТ «АРЖК». Звертає увагу, що трудовий договір (контракт) в частині розміру заробітної плати [PERSON] не переглядався, змін до нього не вносилось, рішень Наглядової радою щодо зміни заробітної плати не приймалось. Зазначається, що [PERSON] з 2017 року по квітень 2023 року заробітна плата нараховувалась та виплачувалась у 50 кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 травня 2017 року. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб збільшувався кожного року, отже [PERSON] фактично недотримувала заробітну плату з 2017 року по квітень 2023 року. Також вказується, що в день звільнення [PERSON] 31 липня 2023 року у розрахунковому листі за липень 2023 року вказано про наявність заборгованості перед позивачем, та лише 04 серпня 2023 року відповідачем було направлено в банк платіжну інструкцію для здійснення перерахування, а з матеріалів кримінального провадження вбачається (ухвала Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/19214/23), що керівник ПрАТ «АРЖК» того ж дня подав заяву в банк про блокування коштів, тому наразі належні позивачу виплати арештовані на рахунках відповідача (т.6 а.с.64-98). Запереченнями відповідача на відповідь на відзив позивача зазначено, що правове регулювання трудових відносин між ПрАТ "АРЖК" та [PERSON] як членом Правління, що виникли на підставі трудового контракту, здійснюється з урахуванням норм законодавства, що чітко передбачено положеннями трудового контракту (п. 1.2. трудового контракту). Визнання дії Закону № 1774-VIII підтверджується і діями [PERSON] та керівника Правління - [PERSON] , зокрема виданням наказу від 29 грудня 2016 року № 09-ОД, яким передбачалось з першого кварталу 2017 року для нарахування заробітної плати керівників, зокрема, позивача, застосовувати показник прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб. Повідомляє, що твердження позивача про те, що Наглядовою радою двічі продовжувався трудовий контракт з позивачем шляхом підписання додаткових угод без внесення відповідних змін до умов оплаті праці не може слугувати беззаперечним доводом для незастосування Закону № 1774-VIII, оскільки норми Закону №1774-VIII підлягали безпосередньому застосуванню позивачем як посадовою особою ПрАТ "АРЖК", а позивач, як член Правління, діючи в інтересах відповідача відповідно до Статуту, могла самостійно ініціювати вказані питання перед Наглядовою радою, чого зроблено не було. Вказує, що позивачем було допущено порушення порядку бухгалтерського обліку заробітної плати та фінансової звітності, що, у свою чергу, дозволяло протягом періоду 2017-2023 років позивачці разом з головою Правління ПрАТ "АРЖК" приховувати свою протиправну діяльність шляхом завищення розміру власних заробітних плат та їх виплату в непритаманний заробітній платі спосіб. Зокрема, всупереч вимог Закону № 1174-VIII, Інструкції № 291, без належних причин та без погодження такого рішення з Наглядовою радою ПрАТ "АРЖК" разом з Головою Правління позивач приймає рішення (Наказ № 09-ОД від 29 грудня 2016 року), яким зобов`язано здійснювати облік сум, що становить різницю заробітної плати, розрахованої на підставі показника МЗП та ПМДПО, на позабалансовому рахунку 03 "Контракті зобов`язання", який призначений саме для узагальнення інформації про наявність та рух зобов`язань по укладених контрактах, а також контролю за їх виконанням, а не здійснення з нього виплати нібито заробітної плати. Тоді як виходячи з вимог Інструкції № 291 відображення нарахованої працівникам підприємства основної та додаткової заробітних плат, премій, допомоги по тимчасовій непрацездатності, інших належних до нарахування працівникам виплат має здійснюватися на рахунку 661 "Розрахунки за заробітною платою". Посилається також на об`єктивну неможливість проведення виплати заробітної плати позивачу при її звільненні, оскільки при здійсненні виплати належних звільненій [PERSON] сум на підставі платіжної інструкції від 31 липня 2023 року стався збій програмного забезпечення, що призвело до направлення в банк платіжної інструкції на виконання лише 04 серпня 2023 року. У подальшому, вказані грошові кошти, належні позивачу до виплати за розрахунковими листами, були арештовані судом як речові докази у кримінальному провадженні № 42023102010000106 від 04.08.2023, із кваліфікацією діянь, зокрема, позивача за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, а також слідчим суддею заборонено здійснювати будь-які виплати на користь позивача. У судовому засіданні представник позивача Лященко А.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, тотожні змісту позовної заяви та інших процесуальних документів по суті. Представник відповідача адвокат Тищенко А.В. проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, на підстав наданих у судовому засіданні пояснень та з врахуванням змісту заяв по суті вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що рішенням Установчих зборів Публічного акціонерного товариство «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», оформленим протоколом № 1 від 16 лютого 2012 року, створено Публічне акціонерне товариство «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» (далі - ПАТ «АРЖК)», засновниками якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (70,86 % частки у статутному капіталі), Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (9,71 % частки у статутному капіталі), Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (9,71 % частки у статутному капіталі), Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» (9,71 % частки у статутному капіталі). Установчими зборами товариства утворено Наглядову раду на чолі з Головою Наглядової ради товариства, яким строком на 3 роки обрано [PERSON] ; утворено виконавчий орган у вигляді Правління на чолі з Головою Правління товариства, яким строком на 5 роки обрано [PERSON] ; обрано строком на 3 роки Голову Ревізійної комісії товариства [PERSON] (т.1 а.с.83-89). Рішенням Наглядової ради ПАТ «АРЖК», оформленим протоколом № 1 від 01 березня 2012 [PERSON] (п. 3, п. 4) обрано членом Правління ПАТ «АРЖК» строком на 5 років, прийнято рішення про укладання з нею трудового договору (контракту) (т.1 а.с.71-74). Наказом ПАТ «АРЖК» від 06 березня 2012 року № 4-К [PERSON] прийнято на роботу на посаду заступника Голови Правління (Члена Правління) з 06 березня 2012 року з окладом згідно умов контракту (т.1 а.с.67). 06 березня 2012 року укладено трудовий контракт між Публічним акціонерним товариством «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», в особі Голови Наглядової ради [PERSON], та [PERSON] (керівник), як членом Правління ПАТ «АРЖК», на строк 5 років з 06 березня 2012 року по 06 березня 2017 року(т. 1 а.с. 60-65). Протоколом засідання Наглядової ради ПАТ «АРЖК» № 1 від 14 лютого 2017 року прийнято рішення про продовження строку трудового контракту [PERSON] до 06 березня 2022 року (п. 9, т.4 а.с.44-50). Додатковою угодою №1 до трудового контракту від 06 березня 2012 року, укладеною між Публічним акціонерним товариством «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» в особі голови Наглядової ради товариства Стецевича А.І., та [PERSON] , встановлено строк дії контракту до 06 березня 2022 року (т. 1 а.с. 65). Протоколом засідання Наглядової ради ПрАТ «АРЖК» № 1 від 15 лютого 2022 року прийнято рішення про продовження строку трудового контракту [PERSON] до 02 березня 2027 року (п. 12 т.4 а.с.63-70). Додатковою угодою № 2 до трудового контракту від 06 березня 2012 року, укладеною між Приватним акціонерним товариством «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», в особі уповноваженого члена Наглядової ради ПрАТ «АРЖК» [PERSON] , та [PERSON] , встановлено строк дії контракту до 06 березня 2027 року (т. 1 а.с. 66). Із Положення про Правління Публічного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» вбачається, що воно затверджене Загальними зборами акціонерів ПАТ «АРЖК» згідно з протоколом № 2 від 02 квітня 2013 року. Положення розроблено на підставі чинного законодавства України та Статуту Публічного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів». Це Положення регулює правовий статус, компетенцію Правління, повноваження Голови та членів Правління, порядок формування та проведення засідань Правління, відповідальність членів Правління, а також загальні організаційні питання діяльності Правління Товариства (т. 1 а.с. 160-162). Положення про Наглядову раду Публічного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» затверджене Загальними зборами акціонерів ПАТ «АРЖК» згідно з протоколом № 2 від 02 квітня 2013 року. Положення розроблено на підставі чинного законодавства України та Статуту Публічного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів». Положення регулює правовий статус, компетенцію, повноваження Голови та членів Наглядової ради, порядок формування та організацію роботи Наглядової ради, проведення засідань, а також відповідальність членів Наглядової ради за виконання своїх обов`язків (т. 1, а.с. 163-165). 27 жовтня 2017 року на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Агентство по рефінансуванню житлових кредитів", затвердженого протоколом № 2, змінено тип акціонерного товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство (т. 1 а.с. 238-240). Протоколом № 1 річних Загальних зборів акціонерів ПрАТ «АРЖК» від 28 квітня 2023 року (п.11) вирішено припинити ПрАТ «АРЖК» шляхом ліквідації; прийнято рішення про обрання ліквідаційної комісії ПрАТ «АРЖК», якій було передано повноваження щодо управління ПрАТ "АРЖК", у зв`язку з чим повноваження [PERSON] , як Голови Правління, та [PERSON] , як члена Правління (заступника Голови Правління), та членів Наглядової ради були припинені з 08 травня 2023 року; обрано голову ліквідаційної комісії [PERSON] (т. 2 а.с.23-40). Наказом ПрАТ «АРЖК» № 05-К-ЛК від 31 липня 2023 року [PERSON] звільнено з займаної посади заступника Голови Правління (члена Правління) у зв`язку з ліквідацією товариства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом згідно зі ст. 44 КЗпП України вирішено [PERSON] виплатити вихідну допомогу в розмірі одного середньомісячного заробітку, грошову компенсацію за 123 дня невикористаної щорічної відпустки та здійснити остаточний розрахунок з урахуванням прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року, у відповідності до вимог п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян передбачених її трудовим договором. Крім того, наказом зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення щодо виявлених ліквідаційною комісією порушень у період з 01 січня 2017 року до 07 травня 2023 року, а саме: щодо порушення правил нарахування Голові та члену Правління товариства заробітної плати в еквіваленті «мінімальної заробітної плати» та щодо порушення правил Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств та організацій від 30 листопада 1999 року № 291. [PERSON] також має передати всі документи, майно та матеріальні цінності ПрАТ «АРЖК» згідно з актом прийому-передачі (т. 4, а.с. 18, 19). У даній справі предметом позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, яку, як вказує позивач, належить їй виплатити за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2023 року в сумі 7 506 407,81 грн (за виключенням ПДФО та військового збору) та за період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в сумі 357 947,82 грн, включаючи військовий збір у розмірі 5 369,22 грн, ПДФО - 64 430,61 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що їй, як заступнику Голови Правління (члена Правління) за укладеним трудовим контрактом було встановлено посадовий оклад у сумі 55 000,00 грн. У подальшому, у зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України, розмір посадового окладу керівника був встановлений у сумі, кратній 50 розмірів мінімальних заробітних плат. Однак, для мінімізації витрат ПрАТ «АРЖК» Головою Правління товариства приймались накази, якими для нарахування та виплати заробітної плати позивачу застосовувався показник прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб. При тому, заборгованість перед членами Правління (Голови та заступника Голови Правління) у вигляді різниці між розміром заробітної плати, передбаченим трудовим контрактом, та розміром заробітної плати з використанням показника прожиткового мінімуму обліковувалась на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». У 2017 - 2019 роках за наказами Голови Правління товариства позивачу здійснювалось донарахування та виплата недоплачених сум заробітної плати, проте надалі погашення заборгованості з виплати заробітної плати припинилось. Позивач зазначає, що протиправність дій відповідача полягає у тому, що при розрахунку заробітної плати позивача повинні застосовуватись положення трудового контракту, а не норми ЗУ від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, оскільки зміни Наглядовою радою відповідача до умов трудового контракту [PERSON] у відповідності до ЗУ від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII не вносились. Крім того, відповідач остаточного розрахунку з позивачем при її звільненні, відповідно до розрахункових листів за червень та липень 2023 року, так і не провів. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. У відповідності до приписів статті 6 Закону України "Про оплату праці" основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП трудовий договір є угодою мiж працівником i власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату i забезпечувати умови праці, потрiбнi для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором й угодою сторін. Трудовий договір (контракт) є двосторонньою угодою мiж працівником, з одного боку, та власником підприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фізичною особою - з іншого. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту. Як встановлено судом, 06 березня 2012 року укладений трудовий контракт між ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», в особі голови Наглядової ради [PERSON], та [PERSON] (т. 1 а.с. 60-64). За вказаним контрактом [PERSON] , як керівник, зобов`язувалась забезпечувати виконання покладених на Правління товариства завдань та функцій, передбачених Статутом товариства, Положення про Правління товариства, іншими внутрішніми нормативними актами товариства, рішеннями Наглядової ради і Загальних зборів акціонерів товариства за контрактом (п. 1.1.) Пунктом 4.1 контракту визначено, що за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, керівникові нараховується та виплачується заробітна плата, надбавки, та додаткове матеріальне стимулювання в розмірі та на умовах, визначених внутрішніми нормативними актами щодо умов праці та матеріального стимулювання, затвердженого Наглядової радою. За контрактом керівнику встановлюється посадовий оклад у сумі 55 000,00 грн. У подальшому, при зміні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України, розмір посадового окладу керівника переглядається та встановлюється в сумі, кратній 50 (п`ятдесяти) розмірам мінімальних заробітних плат, встановлених чинним законодавством України (п. 4.1.). Відповідно до наказу ПАТ «АРЖК» від 29 грудня 2016 року № 09-ОД «Про мінімізацію витрат», тимчасово, починаючи з першого кварталу 2017 року та до окремого рішення, Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління вирішено застосовувати показник прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, розмір якого встановлено чинним законодавством України у відповідному періоду. Заборгованість у вигляді різниці між розміром заробітної плати, передбаченим трудовими контрактами з [PERSON] та [PERSON] , який розрахований на підставі показника мінімальної заробітної плати (60 та 50 мінімальних заробітних плат) та розміром заробітної плати з використанням прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб (60 та 50 прожиткового мінімумів громадян для працездатних осіб) у відповідних періодах обліковувати на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». Нарахування та виплату (відображення на балансових рахунках шляхом перенесення з позабалансового рахунку 03 «Контрактні зобов`язання») заборгованості із заробітної плати Голови Правління - члена Правління, здійснювати згідно окремих наказів голови Правління. З 01 січня 2017 року затвердити та ввести в дію штатний розпис. Наказ підписано головою Правління [PERSON], погоджено з [PERSON] (т.1 а.с.166). Згідно додатку № 1 до наказу № 09-ОД від 29 грудня 2016 року, який є штатним розписом, станом на 01 січня 2017 року встановлено оклад Голові Правління - 60 прожиткових мінімумів громадян для працездатних осіб, заступнику Голові Правління (члену Правління) - 50 прожиткових мінімумів громадян для працездатних осіб (т.1 а.с.167). Відповідно до наказу ПрАТ «АРЖК» від 30 листопада 2017 року № 07-ОД «Про мінімізацію витрат» з 01 грудня 2017 року нарахування та виплата заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління наказано проводити із застосуванням показника прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб, розмір якого встановлено чинним законодавством України станом на 01 травня 2017 року. (т.1 а.с. 168). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 20 грудня 2017 року № 10-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства за 9 місяців 2017 року, здійснено донарахування і виплату Голові Правління та заступнику Голові Правління - члену Правління заробітної плати у розмірі недоплачених за 9 місяців 2017 року сум заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з Головою Правління [PERSON] та з членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року (т.1 а.с.169). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 18 грудня 2018 року № 08-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства за 9 місяців 2018 року, здійснено донарахування і виплату заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління у розмірі недоплачених сум заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з Головою Правління [PERSON] та заступником Голови Правління - членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року, за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року повністю та половину недоплачених сум заробітної плати з березень 2018 року (т.1 а.с.170). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 29 березня 2019 року № 04-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства у першому кварталі 2019, здійснено донарахування і виплату заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління у розмірі недоплачених сум заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з Головою Правління [PERSON] та заступником Голови Правління - членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року, за березень 2018 року (з врахуванням виплаченої у грудні 2018 року половини суми за березень 2018 року) (т.1 а.с.171). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 02 квітня 2019 року № 05-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства у першому кварталі 2019 року, здійснено донарахування і виплату заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління у розмірі недоплаченої суми заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з головою Правління [PERSON] та заступником Голови Правління - членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року, за квітень 2018 року (т.1 а.с.172). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 01 серпня 2019 року № 07-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства у другому кварталі 2019 року, здійснено донарахування і виплату заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління у розмірі недоплаченої суми заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з Головою Правління [PERSON] та заступником Голови Правління - членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року, за травень 2018 року (т.1 а.с.173). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 02 грудня 2019 року № 09-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства за 9 місяців 2019 року, здійснено донарахування і виплату заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління у розмірі недоплаченої суми заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з Головою Правління [PERSON] та заступником Голови Правління - членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року, за червень-грудень 2018 року (т.1 а.с.174). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 24 грудня 2020 року № 02-ОД «Про виплату заробітної плати», з посиланням на отримання прибутку за результатами роботи товариства за 9 місяців 2020 року, здійснено донарахування і виплату заробітної плати Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління у розмірі недоплаченої суми заробітної плати, встановленої трудовим контрактом з Головою Правління [PERSON] та заступником Голови Правління - членом Правління [PERSON] від 06 березня 2012 року, у розмірі 1/3 недоплачених сум заробітної плати за січень 2019 року (т.4 а.с.224). Протоколом № 1 засідання Правління ПрАТ «АРЖК» від 09 січня 2023 року прийнято рішення про відновлення нарахування заробітної плати керівництву ПАТ «АРЖК», встановленої трудовими контрактами, голові Правління - [PERSON] , члену Правління - [PERSON] . З метою виконання даного рішення скасовано з 31 березня 2023 року дію наказів «Про порядок обліку заробітної плати» від 29 грудня 2016 року № 09-ОД та від 30 листопада 2017 року № 07-ОД. Вирішено здійснити 31 березня 2023 року нарахування на балансових рахунках шляхом перенесення з позабалансового рахунку 03 «Контрактні зобов`язання» сум заборгованості із заробітній плати [PERSON] та [PERSON] за період із січня 2019 року (2/3 суми) по березень 2023 року включно (т.1 а.с.16,17). Додатком № 1 до вказаного Протоколу визначена сума заборгованості із заробітної плати керівників, що обліковується на позабалансовому рахунку № 03 «Контрактні зобов`язання» (різниця між розміром заробітної плати (посадовим окладом), передбаченим трудовими контрактами та розміром заробітної плати з використання показника прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб. Заборгованість за період з 2/3 січня 2019 року по березень (включно) товариства перед [PERSON] склала 11 540 780,00 грн, та перед [PERSON] - 9 617 316,67 грн. (т.1 а.с.17зв., 18). Відповідно до наказу ПрАТ «АРЖК» від 09 січня 2023 року № 01-ОД «Про порядок обліку» (на виконання рішення Правління згідно Протоколу № 1 від 09 січня 2023 року), скасовано з 31 березня 2023 року дію наказів «Про мінімізацію витрат» ПрТ «АРЖК» від 29 грудня 2016 року № 09-ОД та від 30 листопада 2017 року № 07-ОД. Здійснено з 31 березня 2023 року нарахування на балансових рахунках шляхом перенесення з позабалансового рахунку 03 «Контрактні зобов`язання» сум заборгованості із заробітної плати Голові Правління та заступнику голови Правління - члену Правління, до розміру, встановленого трудовими контрактами з [PERSON] та [PERSON] від 06 березня 2012 року, за період з січня 2019 року (2/3 суми) по березень 2023 року (включно). З 01 квітня 2017 року вирішено затвердити та ввести в дію штатний розпис в новій редакції (наказ підписано Головою Правління - [PERSON] , погоджено з [PERSON] (т.1 а.с.175). Згідно Додатку № 1 до наказу № 01-ОД від 09 січня 2023, який є штатним розписом, станом на 01 квітня 2023 року встановлено оклад Голові Правління у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, заступнику Голові Правління (члену Правління) - 50 мінімальних заробітних плат (т.1 а.с.176). Судом встановлено, що пунктом 8.1 Статуту ПАТ «АРЖК» в редакції 2012 року, затвердженого установчими зборами засновників ПАТ «АРЖК» Протоколом № 1 від 16 лютого 2012 року (т.1 а.с. 91-112); Статуту ПАТ «АРЖК» в редакції 2013 року, затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «АРЖК» Протоколом № 2 від 02 квітня 2013 року (т.5 а.с.29-74); Статуту ПАТ «АРЖК» в редакції 2016 року, затвердженого Протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «АРЖК» № 2 від 17 червня 20216 року (т.5 а.с.75-120); Статуту ПрАТ «АРЖК» в редакції 2017 року, затвердженого Протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «АРЖК» № 2 від 03 листопада 20217 року (т.5 а.с.97-110); Статуту ПрАТ «АРЖК», затвердженого Протоколом річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «АРЖК» № 1 від 18 березня 2020 року (т.5 а.с.121-144), передбачено, що органами управління товариства є Загальні збори, Наглядова рада та Правління товариства. Відповідно до п.п. 11.9.6, 11.9.7, 11.9.8 пункту 9 даних статутів ПрАТ «АРЖК» до компетенції голови Правління належить, в межах своєї компетенції видавати накази, розпорядження, вказівки для працівників, встановлювати форми, системи та порядок оплати праці працівників товариства згідно вимог чинного законодавства України, затверджувати штатний розпис; визначати розмір посадових окладів всіх працівників, крім, тих, призначення та звільнення яких вимагає погодження Наглядової Ради. Відповідно до п.п. 10.5.16, 10.5.17, 10.5.18 пункту 10 статутів ПрАТ «АРЖК» до компетенції Наглядової Ради належить призначення (обрання) та звільнення (припинення повноважень) Голови та членів Правління, затвердження умов трудових договорів (контрактів), які укладаються з Головою та членами Правління, затвердження змін та доповнень до цих договорів (контрактів), встановлення розміру їх винагороди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17 вересня 2008 року (редакція Закону діяла до 01 січня 2023 року) виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточної діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточної діяльності товариства до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.81 Закону України «Про акціонерні товариства» № 2465-ІХ в редакцій від 27 липня 2022 року, діє з 01 січня 2023 року. Відповідно до ст.1, п. 9 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» № 514- VI від 17 вересня 2008 року (редакція Закону діяла до 01 січня 2023 року), до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом; до виключної компетенції наглядової ради належить затвердження умов контрактів, які укладаються з членами виконавчого органу, встановлення розміру їх винагороди. Отже, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції, які діла на момент виникнення спірних правовідносин, саме до виключної компетенції Наглядової ради відноситься визначення умов праці членів Правління товариства, зокрема і відносно позивача [PERSON] . За таких обставин, донарахування і виплата заробітної плати члену Правління [PERSON] з 2017 року у розмірах понад суми, кратній 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, у зв`язку з отриманням прибутку товариства, є перевищенням повноважень членів Правління товариства, що зумовило неправомірне нарахування завищених сум заробітної плати. Крім того, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291 (зі змінами), враховуючи зміни, внесені наказом Міністерства фінансів України від 12.05.2022 №138 (далі - Інструкція № 291), рахунок 03 «Контрактні зобов`язання» призначений для узагальнення інформації про наявність та рух зобов`язань по укладених контрактах, а також контролю за їх виконанням. Облік зобов`язань здійснюється в оцінці, передбаченій контрактами. Списуються контрактні зобов`язання з рахунку у разі виконання, ліквідації, відмови від виконання, передачі або продажу зобов`язання за контрактом іншим особам. Аналітичний облік ведеться за видами зобов`язань. Виплати саме за трудовими договорами/контрактами, пов`язані з оплатою праці чи іншими виплатами працівникам, мають обліковуватись за іншими рахунками відповідно до Інструкції №291, а саме: - рахунок 66 «Розрахунки за виплатами працівникам»; - рахунок 81 «Витрати на оплату праці». Отже, суд дійшов висновку, що наказ від 29 грудня 2016 року № 09-ОД прийнятий поза межами повноважень членів Правління, оскільки регулювання розміру винагороди членів Правління віднесене до компетенції Наглядової ради. При цьому, різниця між розміром заробітної плати, передбаченим трудовими контрактами керівників, який розрахований на підставі показника мінімальної заробітної плати та розміром заробітної плати з використанням показника прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що встановлений п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-УІІІ, всупереч вимог Інструкції № 291, продовжувала обліковуватись на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». Яяк встановлено судом, трудовим контрактом від 06 березня 2012 року, укладеним між позивачем та відповідачем, [PERSON] , як керівнику, було встановлено посадовий оклад у сумі 55 000,00 грн з можливістю його зміни до суми, кратній 50 (п`ятдесяти) розмірам мінімальних заробітних плат, встановлених чинним законодавством України, у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України. Як стверджує позивач, внаслідок такої зміни, з 2012 року і до кінця 2016 року нарахування та виплата заробітної плати позивачу здійснювались у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством. Разом з тим, з 01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року, яким стаття 6 Закону України «Про оплату праці» була викладена в новій редакції, де тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі: 1) мінімального розміру посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України; 2) міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів ( тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів. Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 01 січня календарного року. Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів і заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень. Пунктом 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосовується, як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів. Сторонам, які уклали колективні договори і угоди, у тримісячний строк привести їх норми у відповідність із цим Законом згідно із законодавством. До внесення змін до колективних договорів і угод усіх рівнів щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, починаючи з 01 січня 2017 року на виконання вимог Закону № 1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року ПрАТ «АРЖК» було зобов`язано при обчисленні місячної тарифної ставки застосовувати в якості розрахункової величини встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб. За матеріалами справи, згідно з наказом ПАТ «АРЖК» від 29 грудня 2016 року № 09-ОД з 01 січня 2017 року члену Правління [PERSON] для обліку нарахування і виплати заробітної плати застосовано показник прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб, розмір якого встановлено чинним законодавством України у відповідному періоді. При цьому, заборгованість у вигляді різниці між розміром заробітної плати, передбаченим трудовим контрактом з [PERSON] (50 мінімальних заробітних плат) та розміром заробітної плати з використанням показника прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб (50 прожиткових мінімумів громадян для працездатних осіб), неправомірно визначено обліковувати на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання». При тому, підставою для застосування нового показника нарахування заробітної плати вказаним наказом визначено як мінімізація витрат ПрАТ «АРЖК». Внаслідок вказаних дій посадових осіб товариства (облік на позабалансовому рахунку 03 «Контрактні зобов`язання» частини сум заробітної плати), протягом 2017 - 2019 років на підставі наказів Голови Правління відповідача позивачу фактично донараховувалась та виплачувалась заробітна плата, для розрахунку якої, всупереч Закону № 1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року, застосувався показник мінімальної заробітної плати. Таким чином, у зв`язку з тим, що з набранням чинності Закону України № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року обчислення місячної тарифної ставки позивача із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати стало недопустимим в силу імперативного припису закону, а тому, незважаючи на положення трудового контракту від 06 березня 2012 року, відповідач неправомірно здійснював обчислення заробітної плати [PERSON] з використанням базового показника - мінімальної заробітної плати, встановленої законом у відповідний період. Суд відхиляє посилання заявника на те, що у спірних правовідносинах норми пункту 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06 грудня 2016 року не застосовуються до відповідача, яке є акціонерним товариством, що створене недержавними коштами, оскільки вказані норми щодо зміни розрахункової величини з мінімальної заробітної плати на прожитковий мінімум поширюється на широку сферу суспільних відносин, про що Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок у постанові від 04 листопада 2020 року по справі № 200/9195/19-а. Позивач надав до суду експертний висновок № 026-АНО/23 науково-правового дослідження від 21 серпня 2023 року, який вказує, що положення Закону № 1774-VIII не застосовуються до правовідносин за трудовим договором (контрактом) між ПрАТ «АРЖК» та [PERSON] , для визначення розміру посадового окладу позивача має братись за основу сума, кратна розміру мінімальної заробітної плати, та, відповідно, відповідач не повинен був вносити зміни до контракту від 06 березня 2012 року. Стосовно зазначеного висновку суд зазначає наступне. Згідно з положенням частини ст. 73 ЦПК України як експерт з питань права може залучатися особа, яка має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права. Рішення про допуск до участі в справі експерта з питань права та долучення його висновку до матеріалів справи ухвалюється судом. Експерт з питань права зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати роз`яснення. За відсутності заперечень учасників справи експерт з питань права може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Експерт з питань права має право знати мету свого виклику до суду, відмовитися від участі у судовому процесі, якщо він не володіє відповідними знаннями, а також право на оплату послуг та на компенсацію витрат, пов`язаних з викликом до суду. Законодавство не містить застережень щодо спеціальної кримінальної відповідальності такого експерта. Відповідні експерти не вносяться до спеціальних реєстрів та не підлягають атестації, ліцензуванню. Водночас процесуальними кодексами визначається виключне коло питань, з яких експерт з питань права може надавати свій висновок: (1) щодо застосування аналогії закону чи аналогії права; (2) щодо змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній державі. Статтею 114 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань. Разом з тим, рішення про допуск до участі в справі експерта з питань права суд в цій справі не ухвалював, а тому суд дійшов висновку, що вказаний засіб доказування не є допустимим, оскільки наданий всупереч вимог ст. 73 ЦПК України. Крім того, відповідачем надано лист Комітету Верховної Ради України з питань соціальної політики та захисту ветеранів № 04-30/10-2023/206355 від 20 вересня 2023 року, до відання якого згідно з п. 20 постанови Верховної Ради України "Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України дев`ятого скликання" відносяться питання щодо державної політики у сфері регулювання трудових відносин та зайнятості населення. Даним листом роз`яснено, що припинення використання мінімальної заробітної плати в якості розрахункової величини стосується обрахунку посадових окладів та заробітної плати працівників без конкретизації сфери діяльності, виду економічної діяльності чи форми власності підприємств, установ, організації, а також без наведення певних винятків щодо видів трудових договорів (контрактів) чи з іншими критеріями (т. 11 а.с. 34). Отже, починаючи з 01 січня 2017 року на виконання вимог Закону № 1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року відповідач ПрАТ "АРЖК" був зобов`язаний при обчисленні місячної посадового окладу застосовувати в якості розрахункової величини встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 жовтня 2024 року у справі № 501/4788/21, від 25 січня 2024 року у справі № 501/4789/21. Посилання позивача на те, що змін до трудового контракту від 06 березня 2012 року щодо нового розміру посадового окладу позивача не вносилось, а тому були відсутні підстави обчислення місячної тарифної ставки позивача з застосуванням прожиткового мінімуму, відхиляються судом, оскільки суд дійшов висновку, що з 01 січня 2017 року застосування розміру мінімальної заробітної плати для визначення посадових окладів заборонено законом, в тому числі і в тому випадку, якщо це було передбачено трудовим контрактом, та позивач повинен був отримувати заробітну плату з урахуванням імперативних вимог Закону України № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року. Як вбачається з наказу голову ліквідаційної комісії ПрАТ «АРЖК» від 08 травня 2023 року № 01-ОД_ЛК «Про внесення змін до штатного розпису», з 08 травня 2023 року затверджено та введено штатний розпис ПрАТ «АРЖК. Наказом вирішено застосувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законодавством України, для розрахунку розміру посадового окладу за трудовими контрактами Голові Правління та заступнику Голови Правління - члену Правління (т.3 а.с.93). Згідно Додатку № 1 до наказу № 01-ОД_ЛКвід 08 травня 2023, який є штатним розписом, станом на 08 травня 2023 року встановлено оклад Голові Правління - 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, заступнику Голові Правління (члену Правління) - 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб(т.3 а.с.93 зв.). Наказом ПрАТ «АРЖК» від 31 липня 2023 року № 05-К-ЛК [PERSON] звільнено з займаної посади заступника Голови Правління (члена Правління) у зв`язку з ліквідацією товариства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно ст. 44 КЗпП України [PERSON] наказано виплатити вихідну допомогу в розмірі одного середньомісячного заробітку, грошову компенсацію за 123 дня невикористаної щорічної відпустки та здійснити остаточний розрахунок з урахуванням прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року, у відповідності до вимог п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян передбачених її трудовим договором. Крім того, наказом зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення щодо виявлених ліквідаційною комісією порушень у період з 01 січня 2017 року до 07 травня 2023 року, а саме: порушення правил нарахування заробітної плати в еквіваленті «мінімальної заробітної плати» та порушення правил Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств та організацій від 30 листопада 1999 року № 291. [PERSON] також має передати всі документи, майно та матеріальні цінності ПрАТ «АРЖК» згідно з актом прийому-передачі (т. 4, а.с. 18, 19). Так, [PERSON] у позовній заяві ставляться вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року. Як вбачається з розрахунково листка за червень 2023 року, ПрАТ «АРЖК» виплатило [PERSON] 144 904,51 грн, борг за підприємством на кінець місяця становить 1 008 758,74 грн, який перенесено на наступний місяць відповідно до розрахункового листа за липень 2023 року (т. 3 а.с.176). За поясненнями відповідача, останній в день звільнення позивача, відповідач 31 липня 2023 року сформовав платіжну інструкцію № 0000000024 для здійснення розрахунку на суму 1 540 476,66 грн (т. 3 а.с. 179), проте фактично перерахувати всі грошові суми, належні позивачу при звільненні (вказані у розрахунковому листі), не зміг, оскільки стався збій програмного забезпечення, що призвело до направлення в банк платіжної інструкції на виконання лише 04 серпня 2023 року, а також у подальшому вказані грошові кошти були арештовані судом як речові докази у кримінальному провадженні. Згідно з ст.ст. 21, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Тобто, статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частиною першою статті 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною третьою статті 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Аналогічне положення закріплено в частині п`ятій статті 97 КЗпП України. Статтею 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Зазначені норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат. Конституційний Суд України у Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Згідно із частиною першою ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як вбачається з листа, складеного АТ «Ощадбанк» від 24 серпня 2023 року № 16/2-09/1605, на підставі частини 11 статті 23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», банком на підставі цього закону було зупинено фінансові операції клієнта ПрАТ «АРЖК» на суму 1 540 476,66 грн (платіжна інструкція №0000000024 від 31 липня 2023 року, отримана банком 04 серпня 2023 року) (т. 11 а.с. 2), Крім того, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року у справі № 752/19214/23, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва про арешт майна у кримінальному провадженні № 42023102010000106 від 04 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , зокрема також на грошові кошти [PERSON] , відкритті в АТ КБ «ПриватБбанк» та в АТ «Ощадбанк» (т.6 а.с.136-142, т. 11 а.с. 11-16). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З урахуванням викладеного, суд вважає встановленою та доведеною обставину наявності у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем станом на червень 2023 року у сумі 1 008 758,51 грн, у зв`язку з чим приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у вищезазначеному розмірі. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial