Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У січні 2025 року заявник [PERSON] , в інтересах якого діє представник-адвокат Рішко С. І., заінтересовані особи: [PERSON] , Колочавська сільська рада Хустського району Закарпатської області, звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована тим, що він народився [INFO] в с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану 10.12.1976 було зроблено відповідний актовий запис № 151. Його батьками були [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шлюб між якими було зареєстровано у 16.07.1964 у с. Колочава Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 39, в результаті чого дружина /його матір/ змінила прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак попри це в актовому записі про його народження прізвище батьків було записано як « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] і, як наслідок, його прізвище в актовому записі про народження та в подальшому у паспорті громадянина України було помилково записано як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Зазначав, що 16.02.2000 він зареєструвався як фізична особа-підприємець під прізвищем « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 27.12.2007. Відповідно саме під цим прізвищем з 16.02.2000 і по теперішній час він здійснює свою підприємницьку діяльність, має усталену професійну репутацію, обліковується у податкових органах та у державних реєстрах як « [PERSON] ». Окрім цього, йому на праві власності належить декілька об`єктів нерухомого майна, де у правовстановлюючих документах його прізвище вказано як « [PERSON] ». Звертав увагу і на те, що його батько [PERSON] помер у [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 13.09.2017 виконкомом Колочавської сільради, а його матір [PERSON] , [INFO] , є непрацездатною особою, проживає разом із ним у [ADDRESS] та перебуває на його утриманні. При цьому згідно з висновком № 1407, виданого 29.04.2024 лікарсько-консультативною комісією КНП «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської селищної ради Закарпатської області», [PERSON] має захворювання з діагнозом: ІХС, стенокардія напруги ФК ІІІ і спокою, постінфарктний кардіосклероз СН ІІ-Б, потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з нездатністю до самообслуговування і надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Відповідно до виписки з протоколу ЛКК № 1407 від 29.04.2024 комісією рекомендовано доручити йому ведення постійного стороннього догляду за [PERSON] . Рішенням виконкому Колочавської сільради від 01.05.2014 № 8 його було призначено помічником [PERSON] . У грудні 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М. із заявою про відкриття спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , та видачу свідоцтва про право на спадщину до належного померлому майна, зокрема на частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , який на праві спільної сумісної власності належав його батькам. Проте йому нотаріусом було відмовлено у реєстрації спадкової справи, оскільки за наслідками перевірки державного реєстру актів цивільного стану було встановлено, що згідно з актовим записом про його народження, зробленого 10.12.1976 виконкомом Колочавської сільради, його батьком є [PERSON] , а не [PERSON] . Отже, через неузгодженість у написанні його прізвища та прізвища його батьків, на даний час він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на майно померлого батька і за рекомендацією нотаріуса вимушений звертатися до суду із цією заявою про встановлення факту родинних відносин. Також додатково факт його родинних відносин з померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] , і заінтересованою особою [PERSON] , [INFO] , підтверджується записами погосподарських книг с. Колочава за 2001-2024 роки. Посилаючись на наведені вище обставини просив суд установити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: 1) встановити, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, про що 13.09.2017 виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис № 60, був батьком [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 02.04.1996 Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП [NUMBER] , уродженця села Колочава Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис про народження за № 151 якого було зроблено 10.12.1976 у с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області; 2) встановити, що [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, про що 12.06.1947 виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис № 84, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 02.04.1996 Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП [NUMBER] , уродженця села Колочава Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис про народження за № 151 якого було зроблено 10.12.1976 у с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2025 року відкрито провадження у цій справі за заявою [PERSON] . У судове засідання заявник [PERSON] та його представник - адвокат Рішко С. І., заінтересована особа [PERSON] , а також представник заінтересованої особи Колочавської сільської не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Водночас представник заявника адвокат Рішко С. І. та представник заінтересованої особи Колочавської сільської ради Худинець В. І. подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також у заяві від 10.02.2025 представник заінтересованої особи Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечив. Орім цього, 11.02.2025 до суду надійшли письмові пояснення від заінтересованої особи [PERSON] , в яких вона також просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити заяву її сина [PERSON] . За положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності учасників справи за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. Положеннями ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України\~визначено,\~що\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, установлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ установлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту (постанова Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 /провадження № 61-51сво18/, постанова Верховного Суду від 12 січня 2024 року у справі № 335/6717/23 /провадження № 61-15734ск23/). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян». Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21). Судом установлені такі обставини: Із паспорту громадянина України, виданого на ім`я заявника 02.04.1996 Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області, вбачається, що його прізвищем є саме « [PERSON] » (а.с.8). Також із картки платника податків за РНОКПП [NUMBER] (а.с.9), свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 589412 (а.с.13) та правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.15-23) видно, що прізвищем заявника є « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що він, [PERSON] , народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану 10.12.1976 року зроблено відповідний актовий запис № 151, та його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як видно зі свідоцтва про шлюб, зареєстровано 16.07.1964 у с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом за № 39, [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, у результаті якого остання змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.32). Відповідно до свідоцтва про смерть батька заявника - [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим 13.09.2017 виконкомом Колочавської сільради Міжгірського району Закарпатської області, то такий помер у 11.09.2017 (а.с.33). Згідно з довідками № 8 та № 9 від 10.01.2025, виданими виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] дійсно є жителем будинку [ADDRESS] , де проживає разом із дружиною та дітьми (а.с.11,12). Із записів погосподарських книг с. Колочава за 2001-2024 роки видно про родинні відносини між заявником та померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.35-39). Відповідно до довідки № 6125 від 01.02.2023, виданою виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , який зареєстрований у будинку [ADDRESS] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка потребує постійного стороннього догляду (а.с.26). Рішенням виконавчого комітету Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 01.05.2024 № 8, заявника [PERSON] призначено помічником [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Отже, на переконання суду, матеріалами справи підтверджено те, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене в інший спосіб, окрім як зі зверненням до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, унаслідок зазначених вище розбіжностей в актовому записі про народження та у паспорті громадянина України заявника, останній позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Відповідно до частин 1-4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з\~п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням наведеного вище суд доходить висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними відповідними доказами у справі, а відтак його заява підлягає до задоволення. За загальним правилом ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження понесені учасниками справи судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved