Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Суть справи У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу (суддя Бутенко М.В.) перебувала цивільна справа № 216/2594/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. 23 травня 2024 року Центрально-Міського районним судом м. Кривого Рогу було винесено Рішення за вищевказаною справою, яким позивачу [PERSON] було повністю відмовлено у задоволенні позовної заяви. 23 травня 2024 року [PERSON] та її адвокатом Пахомовим В.В. до початку судових дебатів було подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується вхідним документом під №13278 зареєстрованим в АСДС Д-3 23 травня 2024 року о 15 годині 26 хвилин. Крім того дану заяву представником відповідача було заявлено в судовому засіданні того ж дня після запитання головуючого "Чи будуть доповнення?", що підтверджується наявним в матеріалах справи диском з судовим засіданням від 23 травня 2024 року (15 год. 26 хв. 43 сек. по 15 год. 27 хв. 16 сек.). Однак на виконання вимог статті 246, пункту 5 частини 7 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України судове засідання по розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначеним не було. Питання залишилось не вирішеним. Не погодившись із зазначеним Рішенням від 23 травня 2024 року, позивач [PERSON] подала апеляційну скаргу. 08 серпня 2024 року Дніпровським Апеляційним Судом було винесено Постанову, в якій апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Наступними кроками відповідача [PERSON] були заяви до Центрально-Міського районного суду та Дніпровського Апеляційного Суду про виправлення помилок (описок) в Рішенні та Постанові відповідно, на розгляд яких були прийняті: - Ухвала Центрально-Міського районного суду від 07 жовтня 2024 року про виправлення описок; - Ухвала Дніпровського Апеляційного Суду від 18 жовтня 2024 року про виправлення описок; - Ухвала Дніпровського Апеляційного Суду від 23 жовтня 2024 року про виправлення описок; У зв`язку з тим, що станом на 25 грудня 2024 року питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача [PERSON] на користь, [PERSON] по справі за № 216/2594/18 від 23 травня 2024 року не вирішено, відповідач 25 грудня 2024 року повтроно подала заяву в якій просила ухвалити додаткове рішення та розглянути попередню заяву. В заяві від 23 травня 2024 відповідач просила : - Стягнути з позивача - [PERSON] на користь відповідача - [PERSON] , судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 10 000,00 грн.(десять тисячі гривень 00 копійок), згідно п.10 та п. 2 Додаткової угоди від 01 січня 2019 р. до Договору б/н від 19 липня 2018р., про надання професійної правничої допомоги. Заява обґрунтована тим, що у провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває справа №216/2594/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. З метою отримання правової допомоги відповідач звернулась до адвоката Пахомова В.В. 31 липня 2018 року між [PERSON] та адвокатом Пахомовим В.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 2018 року, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу [PERSON] , пов`язану із розглядом Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільної справи №216/2594/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Відповідно до п. 10 та п. 2 Додаткової угоди підписаної 22 травня 2024 року до Договору б/н від 19 липня 2018 року, за надання правничої допомоги, передбаченої, що «Клієт» сплачує «Адвокату» винагороду (гонорар). Виходячи зі додаткових умов до Договору, розмір винагороди (гонорару) за правничу допомогу за цим Договором складає 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн., та визначається в рахунку та акті про надання професійної правничої допомоги. 22 травня 2024року відповідачем на підставі рахунку на оплату б/н від 22 травня 2024 року сплачено винагороду за правничу допомогу у фіксованому розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №@2РБ217824 від 22 травня 2024 року. Враховуючи вищезазначене, відповідач - [PERSON] , понесла витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) Процесуальні дії суду та пояснення сторін які брали участь в судовому засіданні. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року було прийнято до розгляду заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року заперечення представника за довіреністю Андрющенка В.Ф. - повернуто без розгляду. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Андрющенко В.Ф. просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що: - В порушення вимог ст.141 ЦПК України, відповідачем до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п' яті днів після ухвалення рішення суду не надано суду доказів понесення витрат на правову допомогу.Тобто Відповідачем пропущений строк надання відповідних документів.Доказів поважності пропуску вказаного процесуального строку відповідачем суду також не надано; - Відповідачем порушена ст.134 ЦПК України та не наданий суду попередній орієнтовний розрахунок понесених судових витрат. - Крім того, додаткова угода укладена сторонами 22 травня 2024 року,а акт виконаних робіт за договором б/н від 19 липня 2018 року складений сторонами 22 травня 2023 року, тобто за один рік до підписання сторонами додаткової угоди,якою визначений розмір гонорару та відповідно не може бути визнаний судом, як належний доказ; - Також, вважає, що розмір гонорару у сумі 10000 тисяч гривень не відповідає принципам розумності та справедливості з урахуванням складності справи та наявним у матеріалах справи доказів затягування розгляду справи з вини відповідача; - Крім того відсутній детальний розрахунок витрат на правову допомогу з зазначенням кількості витраченого часу, та кількості підготовлених процесуальних документів; - Окрім цього представнику відповідача було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та Пахомов В.В. просили задовольнити заяву та стягнути витрати понесені відповідачем на правничу допомогу та зазначили, що були допущені описки в додатковій угоді та акті здачі-прийняття робіт, а саме в їх датах. Вірними датами документів просили вважати 22 травня 2024 року. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved