Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

30 вересня 2024 року [PERSON] звернулась до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. (а.с.1-4) Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області віл 11 жовтня 2024 року було роз`єднано позовні вимоги, виділивши у самостійне провадження вимогу про стягнення аліментів. (а.с.40) Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с.41) В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є матір`ю відповідача. У відповідача є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати неповнолітніх дітей [PERSON] померла [INFO] . 05 вересня 2015 року відповідача було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12, п.4 ч.2 ст.115 КК України. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 04 серпня 2016 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12, п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 07 вересня 2017 року було змінено покарання відповідачу та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі. На даний час відповідач відбуває покарання у Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». Відповідно до рішення виконкому Гірницької міської ради від 27 листопада 2015 року позивачка є опікуном неповнолітніх дітей. Позивачка вважає, що відповідач не зможе брати участі у вихованні дітей, у зв`язку із цим просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.1-4) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а також залучено в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки і піклування Червоноградської міської ради. (а.с.48-49) В підготовче засідання 05 грудня 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 10 січня 2025 року. (а.с.61) 26 грудня 2024 року від відповідача надійшла розписка про отримання копій документів. (а.с.66-67) 10 січня 2025 року від третьої особи без самостійних вимог надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та висновок. (а.с.70-72) В підготовче засідання 10 січня 2025 року сторони по справі не з`явились, надали заяви про проведення засідання за їх відсутності. (а.с.а.с.70-71, 73-74, 75-76) Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 10 січня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 січня 2025 року. (а.с.а.с.77, 78) В судовому засіданні 31 січня 2025 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, в якій він просив позовні вимоги задовольнити. (а.с.83-84) Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від останнього про розгляд справи за його відсутності, в якій він не заперечував щодо задоволення позовних вимог. (а.с.76) Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна від неї заява про розгляд справи за її відсутності. (а.с.71) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку, виходячи з такого. За правилами ст.ст.2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 червня 1989 року, виданого Курахівською держрадою м. Селидово Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 29, батьками записано: батько - [PERSON] , мати (позивачка) - [PERSON] (а.с.10) [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 серпня 2008 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидово Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 77, батьками зазначено: батько (відповідач) - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12) [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 червня 2010 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидово Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 48, батьками зазначено: батько (відповідач) - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11) Як вбачається з рішення виконавчого комітету Гірницької міської ради від 27 листопада 2015 року № 85 про призначення опікуна над [PERSON] та [PERSON] , позбавленими батьківського піклування мати [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть від 07 червня 2014 року № 113 виконкому Гірницької міської ради м. Селидово Донецької області. Рішенням було вирішено призначити [PERSON] опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.17) Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15 грудня 2015 року було стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.18) Згідно ухвали апеляційного суду Донецької області від 07 вересня 2017 року змінено вирок Селидівського міського суду Донецької області від 04 серпня 2016 року щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в частині призначення покарання. [PERSON] призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі за ст.115 ч.2 п.п.4, 12 КК України. (а.с.13-16) Відповідно до довідок внутрішньо переміщених осіб від 04 жовтня 2022 року № 1305-5002202514 та № 1305-5002202366 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.а.с.19, 20) Згідно характеристики, виданої Гімназією № 2 Червоноградської міської ради від 22 квітня 2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається у гімназії з сьомого класу, школу відвідує регулярно, бере участь у громадському життя класу та школи, бабуся-опікун, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню онучки, підтримує тісний зв`язок із класним керівником. (а.с.23) Відповідно до довідки № 9 від 05 вересня 2024 року, виданої Ванівською гімназією Белзької міської ради Львівської області, [PERSON] , [INFO] , навчається у 9 класі у Ванівській гімназії Белзької міської ради з 02 вересня 2024 року. (а.с.22) Згідно характеристики, виданої Гімназією № 2 Червоноградської міської ради від 26 квітня 2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається у гімназії з восьмого класу, до виконання громадських доручень ставиться дбайливо, правила поведінки виконує, на зауваження вчителя реагує, бабуся-опік цікавиться навчанням дитини, приділяє увагу вихованню, в родині дотримуються режиму навчання, на уроки дитина приходить вчасно, пропусків без поважних причин немає, бабуся постійно спілкується з класним керівником та учителями-предметниками по телефону, надає посильну допомогу класу та гімназії. (а.с.24) Відповідно до довідки № 319 від 10 вересня 2024 року, виданої Червоноградським професійним гірничо-будівельним ліцеєм, [PERSON] , [INFO] , навчається у ліцеї на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання». (а.с.25) Довідкою № 2942, виданої комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Червонограда» встановлено, що [PERSON] , [INFO] , веде здоровий спосіб життя. (а.с.26) Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Шептицької міської ради № 288 від 17 грудня 2024 року вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.72) Відповідно до ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову про позбавлення його батьківських прав. (а.с.76) Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. У частині першій ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20). У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч.1 ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що достовірно підтверджений факт, що відповідач не приймає участі в житті та вихованні дітей, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не виявляє інтересу щодо їхнього подальшого життя, отже між батьком та дітьми відсутній емоційний та психологічний зв`язок протягом багатьох років, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 4 ст.169 СК України встановлено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Вказаними положеннями закону відповідачеві надано право на поновлення його батьківських прав у випадку доведення ним свого наміру та можливості здійснювати належним чином виховання та утримання свої дітей та відповідності цього інтересам дитини. За таких обставин суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи те, що 15 грудня 2015 року Селидівським міським судом Донецької області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 07 грудня 2015 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дітьми повноліття, суд не вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved