Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

13.12.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій прохала встановити факт належності [PERSON] диплому про освіту серія [NUMBER] , виданого 29 червня 1993 року [PERSON] Запорізьким індустріальним інститутом. 23.12.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження. В заяві [PERSON] посилалася на те, що з 1988 по 1993 роки вона навчалася у Запорізькому індустріальному інституті, який закінчила у 1993 році по спеціальності «Промислова теплоенергетика» та отримала диплом серії [NUMBER] від 29 червня 1993 року. Факт навчання підтверджується довідкою № 01.02-12/430, виданою 16.10.2024 року ректором Запорізького національного університету, де також підтверджується і перейменування навчального закладу. Однак, пізніше, заявнику стало відомо, що у дипломі присутня граматична помилка у написанні її прізвища українською мовою « [PERSON] », а за паспортом « [PERSON] ». Довідкою від 09.10.2024 року, яка видана завідувачем кафедри української мови Запорізького національного університету, доктором філологічних наук, професором Р.О. Христіаніновою, підтверджено допущену помилку, спричинену людським фактором незнанням норм чинного правопису, в написанні прізвища російського походження « [PERSON] ». Таку помилку навчальний заклад виправити не може, що підтверджується відповіддю на звернення заявника. Помилка в написанні прізвища заявника в дипломі, перешкоджає заявнику оформити і отримати стаж під час навчання в університеті для оформлення пенсії. Прохала встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Запоріжжя, громадянці України, паспорт серії [NUMBER] , виданий 04.03.1999 Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, рнокпп: [NUMBER] , диплому про освіту серії [NUMBER] , виданого 29 червня 1993 року [PERSON] Запорізьким індустріальним інститутом. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи - Запорізького національного університету в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено наступні обставини справи. [INFO] в м. Запоріжжя народилася заявниця [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 04.03.1999 Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області. З 1988 по 1993 роки [PERSON] навчалася у Запорізькому індустріальному інституті, який закінчила у 1993 році по спеціальності «Промислова теплоенергетика» та отримала диплом серії [NUMBER] від 29 червня 1993 року, відповідно Рішення Державної екзаменаційної комісії від 08 червня 1993 року, присвоєно кваліфікацію інженера промтеплоенергетика, про що свідчить копія диплома, реєстраційний №183. Факт навчання [PERSON] підтверджується також довідкою №01.02-12/430, виданою 16.10.2024 року ректором Запорізького національного університету М. Фролов, де також підтверджується і перейменування навчального закладу. У вищезазначеному дипломі серії [NUMBER] від 29 червня 1993 року присутня граматична помилка у написанні прізвища заявниці українською мовою « [PERSON] », за паспортом остання - « [PERSON] ». Довідкою від 09.10.2024 року, яка видана завідувачем кафедри української мови Запорізького національного університету, доктором філологічних наук, професором Р.О. Христіаніновою, підтверджено допущену помилку, спричинену людським фактором незнанням норм чинного правопису, в написанні прізвища російського походження « [PERSON] ». Таку помилку навчальний заклад виправити не може, що підтверджується відповіддю на звернення заявниці. Задовольняючи заяву суд виходить з такого. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином судом встановлено, що диплом серії [NUMBER] від 29 червня 1993 року, виданий на ім`я [PERSON] , містить описку щодо прізвища заявниці, оскільки відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 04.03.1999 Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, прізвище заявника українською мовою « [PERSON] », і усунути вказаний недолік у досудовому порядку неможливо. Встановлення юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідно для оформлення і отримання стажу під час навчання в університеті, а в подальшому для оформлення пенсії. Факт належності заявнику диплома доведений в судовому засіданні вищевказаними доказами. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, на підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved