Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 1.1 В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований [PERSON] , який з червня 2023 року виїхав із помешкання і зібрав усі свої речі, наміру повертатися не має. Його реєстрація у будинку позивачки без фактичного проживання протягом вже більше як одного року перешкоджає позивачці у здійснені права власності, вона не може оформити субсидію на комунальні послуги, не може відчужити дане майно. На даний час відповідач не є членом сім`ї та втратив право користування житлом. Тому, враховуючи дані обставини для захисту своїх прав та інтересів позивачка змушена звернутись до суду із вказаним позовом. ІІ.\~Заяви,\~клопотання\~та\~інші процесуальні\~дії\~у\~справі 13.09.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивачка просить справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити, про що подала відповідну заяву. Від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ.\~Фактичні\~обставини,\~встановлені\~судом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.11.2001 (а.с.10). Згідно рішення Мирогощанської сільської ради №2171 від 19.11.2019, [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно довідки про склад сім`ї, виданої Мирогощанською сільською радою №304 від 04.09.2024, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Також за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] дочка, [PERSON] колишній чоловік дочки позивачки (а.с.21). Згідно рішення Дубенського міськорайонного суду від 24.08.2023, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12-14). Згідно Актів обстеження матеріально-побутових умов №41 від 05.06.2023, №45 від 16.07.2024 та №52 від 20.08.2024, [PERSON] , який зареєстрований адресою [ADDRESS] фактично не проживає за місцем реєстрації з червня 2023 року (а.с.15-20). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). V. Мотивована оцінка і висновки суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що факт не проживання відповідача в будинку [ADDRESS] понад 6 місяців підтверджується сукупністю письмових доказів. [PERSON] з червня 2023 року не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання. Отже, власник квартири [PERSON] не може вільно реалізовувати свої права на розпорядження та користування власним майном. Одночасно зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи усе вищевикладене, суд задовольняє позов.

Outcome: approved