Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить суд вастановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] , в тому числі за останні 10 років з 09.06.2004 до 09.06.2014, на дату смерті годувальника [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23.10.1982 заявник [PERSON] (російською мовою прізвище - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Чоловік заявника мав достатній дохід, утримував заявника та їх спільних дітей. [INFO] у віці 54 років помер чоловік заявника по справі. Після смерті останнього заявник прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Заявник разом з своїм померлим чоловіком проживали разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Померлий чоловік при оформленні паспорта громадянина України помилково переклав своє прізвище з російської мови « [PERSON] » вказавши його в українському варіанті аналогічно, як на російській мові « [PERSON] », але це не перешкодило йому при оформленні пенсії, оскільки його трудова книжка та документи про освіту викладені російською, а також його помилка в своєму прізвищі на українській мові не стала перешкодою для прийняття заявником спадщини, але вказана помилка стала підставою для відмови заявнику по справі органами Пенсійного фонду в оформленні пенсії по втраті годувальника (переході на пенсію померлого чоловіка). Вказані обставини заявник вважає протиправним та безпідставним та таким що порушує її права, як жінки померлого чоловіка на оформлення пенсії по втраті годувальника. Наведені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. Після усунення недоліків поданої до суду заяви на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху від 07.06.2024 (том 2, а. с. 70), ухвалою від 19.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено справу до розгляду (том 3, а. с. 70). Ухвалою від 01.10.2024 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості про розмір пенсійних виплат, які отримував [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] за період з 09.06.2004 по 09.06.2014 (том 3, а. с. 156). Ухвала від 01.10.2024 виконана. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити у обраний нею спосіб, посилаючись на доводи та обставини, викладені у поданій до суду заяві. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо підтвердили спільне проживання заявника з її померлим чоловіком [PERSON] та повідомили суд, що померлий мав достатній заробіток та утримував свою жінку, яка майже не працювала та не мала самостійного заробітку, сім`я мала спільний бюджет. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, у поданих до суду заявах, кожен окремо, просили розгляд справи здійснювати за їх відсутністю. У судове засідання, призначене на 10.02.2025 учасники справи не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до частини другої ст. 247 ЦПК України подальший розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1982, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.09.1986 та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 16.06.2023 (том 2, а. с. 7, 13). Відповідно до вказаних свідоцтв прізвище чоловіка після укладення шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (том 2, а. с. 6). Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] та відповідно до паспортних даних [PERSON] , обидва мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (том 1, а. с. 98, 293). Після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] неоднорозово зверталась до органів Пенсійного фонду, рішеннями яких їй було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника з тих підстав, що її прізвище за паспортом « [PERSON] », тоді як відповідно до свідоцтва про смерть годувальника його прізвище « [PERSON] » (том 1, а. с. 110, 169 - 170, 171 - 172, 174, 178, 180, 181 - 182). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Гребевник О. В., спадкоємницею майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] (том 2, а. с. 19). В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на те, що фактично вона перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON] , прізвище якого вказано у відповідних документах невірно з урахуванням особливостей перекладу на державну мову. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи сукупний розмір доходу заявника [PERSON] становить: за 2014 рік - 9329,32 грн. (том 3, а. с. 207), за 2013 рік - 13816,00 грн. (том 3, а. с. 208), за 2012 рік - 13943,62 грн. (том 3, а. с. 209), за 2011 рік - 12593,75 грн. (том 3, а. с. 210). Разом з тим, [PERSON] у період з 29.09.2008 по 06.05.2009, з 22.05.2009 по 29.07.2009, з 30.07.2009 по 01.08.2009, з 02.08.2009 по 02.08.2010 перебувала на обліку як безробітна в Саксаганському районному центрі зайнятості з виплатою допомоги по безробіттю (том 1, а. с. 156 - 157). Розмір пенсійних виплат [PERSON] за період з січня 2011 року по червень 2014 року загалом становить 163190,46 грн. Зокрема розмір щомісячної пенсії [PERSON] з січня 2011 року по квітень 2012 року включно становить 3783,55 грн., з травня 2012 по жовтень 2013 року включно - 3883,55 грн., з листопада 2013 по червень 2014 - 4093,72 грн. (том. 1, а. с. 99 - 101). Розмір пенсійних виплат [PERSON] за період з червня 2004 року по червень 2014 року загалом становить 243313,45 грн. Зокрема розмір щомісячної пенсії [PERSON] з червня 2004 року по серпень 2004 року включно становить 242,80 грн., з вересня 2004 по березень 2008 року включно - 284,69 грн., з квітня 2008 по червень 2008 - 481,00 грн., з липня 2008 по серпень 2008 - 544,00 грн., з вересня 2008 по березень 2009 - 1494,00 грн., з квітня 2009 по червень 2009 - 1501,50 грн., з липня 2009 по вересень 2009 - 1508,20 грн., з жовтня 2009 по листопад 2009 - 1522,40 грн., пенсія за грудень - 1972,40 грн., з січня 2010 по березень 2010 - 2310,00 грн., пенсія за квітень - 2919,22 грн., з травня 2010 по квітень 2012 - 3783,55 грн., з травня 2012 по жовтень 2013 - 3883,55 грн., з листопада 2013 по червень 2014 - 4093,72 грн. (том 3, а. с. 200 - 205). В судовому засіданні показами свідків підтверджено факт спільного проживання заявниці та померлого її чоловіка [PERSON] та спільного їх сімейного бюджету. Крім того матеріалами справи підтверджено, що заявник по справі та її померлий чоловік мали зареєстроване місце проживання за однією адресою. У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України«Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» непрацездатними членами сім`ївважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. З ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» вбачається, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені вчастині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з п. 8 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №5 від 31.03.1996 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи наутриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійнимі основнимджерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/6518/17 від 22.05.2019 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 592/17552/18 від 13.01.2021 у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт постійного перебування [PERSON] на утриманні її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] знайшов свої підтвердження під час розгляду даної справи, зокрема це підтверджується пояснення свідків, а також письмовими доказами, які підтверджують, що розмір пенсійної виплати померлого сутєво перевищував розмір пенсії заявника. Судом встановлено, що матеріальна (грошова) допомога, яку надавав чоловік заявника [PERSON] заявнику, була постійним і основним джерелом засобів для її існування, тобто вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу. Крім того, відповідними рішеннями пенсійних органів заявнику по цій справі відмовлено у переведенні її на пенсію по втраті годувальника з тих підстав, що її прізвище за паспортом « [PERSON] », тоді як відповідно до свідоцтва про смерть годувальника його прізвище « [PERSON] ». Такі мотиви ухвалених рішень пенсійних органів, не надаючи їм правової оцінки, суд вважає безпідставними, оскільки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1982, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.09.1986 та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 16.06.2023 (том 2, а. с. 7, 13) Відповідно до вказаних свідоцтв прізвище чоловіка після укладення шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Суд зауважує, що різне написання прізвищ заявника та її чоловіка зумовлено специфікою перекладу прізвища з іноземної мови на державну. З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки некоректної документальної фіксації особових імен або імен по батькові, прізвищ під впливом російської вимови та фонетичних говіркових особливостей в ситуації контактного білінгвізму, відхилення орфографічних норм і правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Суд враховує, що встановлення юридичних фактів, про який просить заявник їй необхідно для можливості реалізації права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] у обраний нею спосіб з метою захисту та реалізації її прав та законних інтересів. Судові витрати у справах окремого відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved