Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «МГ-Сервіс» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання підземного паркінгу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником паркомісця № [NUMBER] в підземному паркінгу багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «МГ-Сервіс» є балансоутримувачем житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] на підставі Акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на балас, укладеного між Товариством «Будівельно-сервісна компанія «Україна» та Товариством «МГ-Сервіс» 18 травня 2009 року. Товариством «МГ-Сервіс» надано послуги з утримання підземного паркінгу у житловому багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Відповідач не оплачував надані послуги у зв`язку з чим склалася заборгованість, яка становить розмір 30 495,28 грн.- основної заборгованості; 6 6922,64 грн. інфляційні нарахування; 2 346,66 грн. 3% річних. Відповідач фактично споживає зазначені вище послуги, однак умисно відмовляється їх оплачувати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачу позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження було надіслано на адресу зазначену в позові, однак конверт повернувся до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання". Копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками відповідач отримав 02.05.2024 року особисто в суді. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно укладено договір №УПП 76-54 від 15 липня 2009 року про надання послуг з утримання паркінгу, однак вказує, що сальдо на початок місяця: квітень 17 має значення не 0,00, а 11 741,31, що вказує на те, що позивач безпідставно включає в свій розрахунок суми заборгованості, що утворилась до квітня 2017 року. Вказані суми не визнаються відповідачем та знаходяться навіть поза межами того строку позовної давності, на який посилається позивач. Відповідно позивачем невірно обраховано суму боргу, 3 % річних та інфляційну складову. Крім цього, відповідно до додатку № 1 до договору № АПП-76-54 середня вартість утримання одного машиномісця складає 180,04 грн. На виконання вимог п.2.5 договору відповідача в письмовому вигляді не було повідомлено про зміну вартості обслуговування одного машиномісця, доказів цього суду не надано. Отже, з квітня 2017 року по вересень 2023 року відповідач повинен сплатити 14 043,12 грн. Згідно розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено 8 587,41 грн. Тобто різниця складає 5 544,71 грн. Відповідачем сплачено двома платежами від 02.02.2024 року та 16.02.2024 року в сумі 5 852,40 грн. За таких обставин у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. Відповідач просить суд застосувати строки позовної давності посилаючись на те, що розрахунок заборгованості виконаний на підставі довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період з 01.01.2016 року по 26.10.2023 року. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, строки, визначені ст. 257 ЦКУ, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин розпочався 12.03.2020 року. Постановою КМУ № 383 карантин продовжено по 30.06.2023 року. Таким чином позивач мав право пред`явити вимоги, строк закінчення позовної давності яких припав на дату після початку карантину виключно до 30.06.2023 року. Разом з тим з позовної заяви слідує, що вона підписана 15.11.2023 року, тобто після закінчення строку позовної давності, строк яких припав на карантин та був продовжений до 30.06.2023 року. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257 ЦКУ, продовжуються на строк його дії. Воєнний стан введено з 24.02.2022 року та неодноразово продовжено. Таким чином, станом на дату підписання позовної заяви (15.11.2023 року) було продовжено строк позовної давності тільки щодо вимог, які виникли з 24.02.2019 року. Враховуючи наведене, Відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності до вимог позивача, які розраховано за період до 24.02.2019 року. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial