Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 12 лютого 2022 року № 5530402 в загальному розмірі 98 825,43 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 20 499,80 грн, заборгованість за відсотками - 24 476,76 грн та судові витрати, що складаються із витрат на оплату судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою. 12 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5530402 про надання споживчого кредиту. Договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом від 05 січня 2022 року № 19-ОД та розміщених на сайті товариства. ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання відповідно до договору виконав у повному обсязі, надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20 500,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримав. У період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» призупинено нарахування процентів за усіма кредитними договорами. У період з 01 травня 2022 року по 25 жовтня 2022 року проценти нараховувалися за стандартною процентною ставкою. Однак, 15 червня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» здійснено списання нарахованих відсотків у сумі 20 886,84 грн з наданням споживачеві періоду для погашення заборгованості. Відповідач зобов`язання не виконав. 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу 25.09/23-Ф згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, про що відповідача повідомлено шляхом направлення на електронну пошту, зазначену ним при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 12 лютого 2022 року № 5530402 в розмірі 74 348,67 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 20 499,80 грн, заборгованість за відсотками - 53 848,87 грн. Позивачем нараховано проценти за період з 26 жовтня 2022 року по 24 грудня 2022 року (60 календарних днів) в межах строку договору на суму 24 476,76 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 98 825,43 грн та судові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю. 11 липня 2024 року від АТ «Універсал Банк» до суду надійшла витребовувана інформація. Банк повідомив, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 12 лютого 2022 року здійснено переказ коштів на суму 20 500,00 грн. Інформація про платника відсутня. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученим з відміткою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» про причини повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved