Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Представник позивача, адвокат Гарбар Юлія Олегівна, звернулась до суду із вищенаведеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 29.01.2016 укладено шлюб. Від цього шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Іншим рішенням суду від ухвалено про стягнення на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно. У зв`язку з повномасштабною війною російської федерації, та як наслідок-значним зростанням цін, матеріальне становище позивача змінилося: ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на харчування, придбання шкільного приладдя, одягу, взуття, витрачання більших коштів на проїзд у транспорті, заняття дитини в у гуртках. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, харчування дитини постійно збільшуються. Розмір отриманих аліментів не перекриває навіть і половини витрат, пов`язаних із утриманням дитини. Позивач вважає, що сума, яку перераховує відповідач для дитини недостатня, тому дитина потребує більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька. Зазначає також, що звернення з позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача є правом позивача. В свою чергу, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. За вказаних обставин, представник позивача вважає за потрібне змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, визнавчиши їх у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сиди і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на теперішній час продовжує залишатися особою з інвалідністю другої групи загального захворювання і не кожен роботодавець хоче брати його на роботу. Врахуваши стан його здоров`я та відсутність стабільного заробітку суд у липні 2023 року ухвалив рішення про стягнення з нього 2000 грн аліментів на утримання сина щомісячно, замість 5000 грн, які просила позивачка у цій справі. Згідно з вимогами чинного законодавства України термін інвалідності другої групи продовжено на період дії воєнного стану. Внаслідок хвороби він офіційно не працює, навіть не оформляв соціальну допомогу та пенсію. Відповідно до виписок з лікувальних закладів він втратив здоров`я, постійно витрачає кошти на лікування. Вважає, що позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про його матеріальне становище та спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, тому просить позовні вимоги відхилити. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити повністю. Зазначила, що термін дії встановленої раніше відповідачу другої гупи інвалідності продовжено під час дії воєнного стану, але особи з відповідною групою інвалідності віком від 25 до 60 років повинні пройти переогляд до 01.11.2025 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024. Отже, відповідачу не продовжено безтерміново групу інвалідності на час дії воєнного стану. Висловила переконання, що зростання цін із об`єктивних причин (військові дії, економічні процеси) є достатньою та самостійною підставою для зміни способу і розміру стягнення аліментів з відповідача. Незважаючи на подану заяву про зміну способу стягнення аліментів реально у позові йде мова про необхідність їхнього збільшення. Аліменти для відповідача, який офіційно не працює, мають розраховуватися із показника середньої заробітної плати відповідної місцевості, тому стануть більшими у разі зміни способу їх стягнення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Відповідно до частини першої\~статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2016, який розірвано за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2023 у справі № 345/2946/23. За час шлюбу у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] . Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 31.07.2023 у справі № 345/2947/23 вирішив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі 2000,00 грн аліментів щомісячно на утримання сина [PERSON] . За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.\~181,\~192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України \~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 143цс13. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (висновок Верховного Суду викладений у постанові Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 у справі № 459/2181/17). Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, провадження № 14-709цс19, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц, провадження № 14-740цс19). З матеріалів справи слідує, що відповідач у справі продовжує залишатися особою з інвалідністю другої групи загального захворювання; відповідно до індивідуальної програми реабілітації йому рекомендовані заходи санаторно-курортного лікування; у числі заходів медичної реабілітації програма також передбачає наявність стаціанарного і амбулаторного лікування на весь термін дії інвалідності; згідно з повідомленням управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради від 10.10.2022 вбачається, що [PERSON] відмовлено у наданні державної соціальної допомоги. Належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану відповідача, його стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до\~ст. 192 СК України\~є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу, - позивачкою не надано. Представник позивача не довела обставини, передбачені\~статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17 (провадження № 61-1261св17). Більше того, у судовому засіданні представник позивача фактично визнала, що доказів, які становлять предмет доказування у справах про зміну розміру аліментів (зміна матеріального стану, стану здоров`я, інших обставин, визначених нормами СК України) у матеріалах справи немає, піддавши сумніву лише твердження відповідача про автоматичне продовження останньому групи інвалідності на весь час дії воєнного стану в Україні. Суд також зазначає, що механізм отримання громадянами України компенсації від знецінення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, через зростання споживчих цін на товари, роботи і послуги, передбачений нормами ч.2 ст.184 СК України: щорічна індексація розміру аліментів відповідно до закону; індексація розміру адіментів судом за інший період на підставі поданої заяви одержувачем аліментів. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то розподіл судових витрат згідно з вимогами\~статті 141\~ЦПК України\~суд не здійснює.

Outcome: dismissed