Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про захист честі та гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що 24.11.2021 зі сторони [PERSON] в мережі інтернет, у соціальній мережі «Instagram» було розпочато розповсюдження інформації образливого характеру про [PERSON] . Розповсюджена відповідачем інформація порушує право позивачки не тільки на недоторканість честі й гідності, а і ділової репутації, оскільки розповсюдження інформації образливого характеру зачіпає не лише морально-етичні якості позивачки як фізичної особи а і професійно-ділові, що негативно впливає на її репутацію серед постійних та потенційних клієнтів. Відповідач розповсюджує наклепи та недостовірну і нічим непідтверджену інформацію про позивачку, що завдає останній значної моральної шкоди. Мотиви відповідача щодо розповсюдження принизливих висловів про позивачку лишаються незрозумілими. Позивачці було завдано моральну шкоду яку вона оцінює у розмірі 500 000,00 грн. Дана сума обґрунтовується тим, що принизливі висловлювання відповідача побачила досить велика кількість потенційних клієнтів позивачки, що вкрай негативно вплинуло на її ділову репутацію. Позивачка в силу протиправної поведінки відповідача протягом місяця не мала можливості ефективно проводити свою трудову діяльність, вести нормальне соціальне життя. На підставі викладено позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд визнати інформацію, що була розповсюджена [PERSON] у своєму профілі « [INFO] » соціальної мережі «Instagram» про [PERSON] , такою, що порушує її право на недоторканість честі, гідності та ділової репутації; зобов`язати [PERSON] принести публічне вибачення перед [PERSON] за викладені публікації негативного характеру у соціальній мережі «Instagram» стосовно неї, що стали предметом даної позовної заяви, шляхом публікації відповідного вибачення на сторінці у соціальній мережі «Instagram», в особистому профілі, що відомий як: «onika_tattoo»; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів за завдану моральну шкоду у розмірі 500 000,00 гривень та судові витрати. Ухвалою суду 04.01.2022 (суддя Ан О.В.) позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.01.2024 (суддя Ан О.В.) призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду 25.01.2022 (суддя Ан О.В.) в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Піпка В.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою суду 16.02.2022 (суддя Ан О.В.) в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Піпка В.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою суду 03.05.2022 (суддя Ан О.В.) позов [PERSON] до [PERSON] про захист честі та гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 257 ЦПК України. Постановою Вінницького апеляційного суду від 19.04.2023 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2022 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 27.09.2023 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2022 та постанову Вінницького апеляційного суду від 19.04.2023 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 06.11.2023 (суддя Ан О.В. ) задоволено заяву про самовідвід, справу направлено на авторозподіл відповідно до вимог\~ЦПК України. Шляхом повторного автоматизованого розподілу справи № 127/35584/21, головуючим суддею у даній справі визначено Жмудя О.О. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ан І.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином.\~Відзив на\~позовну заяву\~відповідачем не\~подавався.Відповідач\~повідомлявся про\~розгляд справи\~шляхом розміщення\~оголошення-повідомлення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України, а також шляхом направлення кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 297 ЦК України - кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] є чемпіонкою світу з перманентного макіяжу і 01.12.2021 встановила рекорд з наймасовішого майстер-класу з перманентного макіяжу одного спікера. Судом досліджено надані позивачем в засвідчених копіях, відзняті та переведені в паперовий вигляд повідомлення (скріншоти) зі сторінок у соціальній Інтернет мережі, з яких встановлено, що в соціальній мережі «Instagram» користувач під назвою « [INFO] » викладав на своїй сторінці дописи, а також ним велась переписка з іншими користувачами даної мережі. З наданих доказів, долучених до позовної заяви, неможливо встановити дату переписки, а також достовірно з`ясувати, що саме підтверджують або спростовують ці докази. Також відсутня сукупність обставин, які є необхідним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову. Доказів, які дають підстави для висновку, що вказана інформація стосується безпосередньо [PERSON] матеріали справи не містять. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Доменні імена іnstagram.com та facebook.com є приватними доменними іменами другого рівня в домені соm, який є загальним доменом верхнього рівня. Доменні імена іnstagram.com та facebook.com не відносяться до українського сегменту Інтернет. Адреси іnstagram та facebook не належать до адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, адміністрування цих доменних імен в Україні не здійснюється. Пунктом 18 указаної Постанови роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таким чином, інформація, яка може бути визнана недостовірною чи негативною, має носити, в першу чергу, стверджувальний характер. «Інстаграм» є соціальними, загальнодоступними мережами, де будь-хто, без ідентифікації особи може створити будь - яку кількість сторінок, під будь-яким (в тому числі вигаданим) іменем, публікувати тексти, коментарі, копіювати і зберігати на власних пристроях фото осіб з інших сторінок. Оскільки, інтернет-мережа при реєстрації сторінки не вимагає ідентифікацію особи згідно особистих документів (паспорта, свідоцтва про народження), то ідентифікувати особу, яка публікує, поширює певну інформацію, неможливо за винятком сторінок, які створені і інформацію про які поширюють офіційно державні органи, офіційні особи. Матеріали справи не містять доказів того, кому належить аккаунт користувача з іменем «onika_tattoo», зв`язку з чим у суду в контексті вимог статті 81 ЦПК України відсутні підстави стверджувати, що саме відповідач [PERSON] поширив вказану інформацію. Позивач не надав доказів на підтвердження належності вказаного аккаунта відповідачу, не посилався на неможливість надання таких доказів суду та про витребування цих доказів у судовому порядку. Разом з тим, долучені до позовної заяви скріншоти (копії) сторінок веб-сайтів із соціальних мереж, не є доказами в розумінні статей\~76,\~77,\~78,\~79 ЦПК України, так як найперше не є достовірними даними, з яких можна встановити дійсні обставини, не є офіційними документами, достовірність інформації на зроблених скріншотах не підтверджена. Отже, зазначений доказ не є письмовим і електронним доказом, не є доказом розміщення публікації в інтернет мережі саме відповідачем. Знімки екрану не містять посилання на веб-адресу розміщення інформації, що виключає можливість встановити його походження, джерела, автора, веб-сайт. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на недоведеність порушення його цивільного права. Стаття 23 ЦК України\~гарантує право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до\~ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки\~позивачем не доведений факт\~поширення відповідачем інформації, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed