Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Представник позивачів, адвокат Ратушна Р. П., звернулась до суду із позовом в інтересах [PERSON] та [PERSON] до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [INFO] загинув від нещасного випадку на виробництві син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який працював з 18.12.2023 року до 21.03.2024 року прохідником з повним робочим днем у підземних умовах в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» (далі - ТОВ «ХРД-БУД»). Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку від 10.06.2024 року, що стався 21 березня 2024 року об 17 год. 50 хв. встановлено, що нещасний випадок стався на виробничій дільниці №1 ТОВ «ХРД-БУД» із [PERSON] під час виконання робіт, пов`язаних з бурінням шпурів у відрізному штреку 40-1+65 - 40-1+75 осі горизонту -315 метра, з південного його боку, на сполученні з буровим ортом 40-1+65 осі горизонту -315 метра Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» (далі - ДП «СхідГЗК»), внаслідок якого [PERSON] смертельно травмувався через незабезпечення відповідачами належних умов праці, тому смерть сина позивачів виникла внаслідок вини відповідачів. Зазначала, що загиблий [PERSON] двічі нагороджувався грамотою за високий професіоналізм, вагомий внесок у розвиток гірничорудної промисловості, сумлінну працю та з нагоди професійного свята Дня шахтаря, що підтверджується записами трудової книжки [PERSON] (накази №787 від 22.08.2023, №199 від 21.06.2023). [PERSON] був люблячим, турботливим сином, який загинув у молодому віці. Через загибель сина позивачам, як його батькам, була спричинена значна моральна шкода, оскільки вони втратили рідного сина, у зв`язку з чим назавжди позбавлені його любові, уваги, піклування та підтримки, яка допомагала б у їх майбутньому похилому віці. З моменту загибелі сина позивачі постійно знаходяться у пригніченому стані, бо втратили сенс життя, відчувають моральний біль, пов`язаний із втратою найріднішої людини, а їх моральні страждання довічні, оскільки ніхто не зможе повернути батькам сина, тому вони зазнали та продовжують зазнавати почуття психологічного потрясіння, почуття туги і самотності. Загиблий із позивачами відпочивав разом, вони часто ходили всією сім`єю до парку, у кафе, їздили на море, а з батьком [PERSON] ходив влітку ловити рибу. Крім того усі свята сім`я проводила разом. Додавала, що загиблий син позивачів служив у ЗСУ, а його батьки завжди його підтримували. Отже, переживання батьками скорботи за втратою сина є глибоким і травматичним процесом, бо позивачі після трагічної загибелі сина замкнулись у собі та не проявляють бажання дружити й спілкуватися з людьми. Таким чином внаслідок смерті сина позивачам завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях, що, в свою чергу, призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків і змушує до здійснення додаткових зусиль по організації свого життя. Додавали, що загиблий завжди допомагав батькам, бо отримував гарну заробітну плату. Натомість, зараз батьки позбавлені можливості моральної та матеріальної підтримки сина у подальшому своєму житті, тому відновити попередній стан життя позивачів неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати умовний вираз. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачі виходять з принципів розумності та справедливості, враховуючи фактичні обставини справи, глибину, характер і тривалість їх страждань, наявність вимушених змін у їх життєвих стосунках, обсяг страждань, враховуючи при цьому і переживання, яких вони зазнали у зв`язку зі смертю сина, а також вину відповідачів у смерті їх сина. Тому позивачі вважають обґрунтованим загальний розмір моральної шкоди у сумі саме 8000000 грн., тобто по 2000000 грн. кожному позивачу з кожного відповідача, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2022 року по справі № 372/1652/18. З урахуванням викладеного вмотивування, просила суд стягнути з ТОВ «ХРД-БУД» на користь [PERSON] та [PERSON] по два мільйони гривень на кожного без утримання податків та інших обов`язкових платежів в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю їх сина [PERSON] внаслідок нещасного випадку на виробництві. Також просила суд стягнути з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь [PERSON] та [PERSON] по два мільйони гривень на кожного без утримання податків та інших обов`язкових платежів в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю їх сина [PERSON] внаслідок нещасного випадку на виробництві. Не погоджуючись із даним позовом, представник ТОВ «ХРД-БУД», адвокат Попков О. О., подав відзив, вказуючи у ньому, що єдиним доказом провини ТОВ «ХРД-БУД» є акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався 21 березня 2024 року, складеного на підставі висновку експертної комісії з розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 07.05.2024 р. Однак висновок та акт містять спірні висновки щодо причин настання нещасного випадку, що ставлять під сумнів їх об`єктивність. Так у висновку та акті зазначено про «відсутність на теперішній час науково обґрунтованих методів та технічного забезпечення для своєчасного виявлення та прогнозування зон, що мають геологічні ускладнення особливостей залягання гірничих порід; відсутність надійних та ефективних технічних рішень, що забезпечують дистанційне виявлення прихованих пластів в гірничому масиві, схильних до раптових обвалень. Разом з тим в акті зазначено, що «причинами, що сприяли раптовому обваленню пласта гірничої маси, яким був смертельно травмований прохідник [PERSON] , є послаблення уваги інженерно-технічними працівниками Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» та підрядної організації ТОВ «ХРД-БУД» до факторів додаткової небезпеки, які можуть побічно сприяти зниженню стійкості порід: специфіка гірничо-геологічних особливостей гірничого масиву, фізико-механічні властивості порід, що входять до його складу, струсний вплив на гірський масив вибухових робіт, що постійно здійснюються на цьому горизонті, а також схильність масиву до динамічних проявів гірничого тиску. За складом порід і руд родовища, що розробляються шахтами ДП «СхідГЗК», саме за впливом цього фактору, належать до потенційно небезпечних. Тобто допущено порушення технологічного процесу, відповідно до проекту виконання робіт на проходку сполучення відрізного штреку 40-1-65 - 40-1-75 осі горизонту -315 метра з буровим ортом 40-1-65 осі горизонту -315 метра, були несвоєчасно розроблені заходи по закріпленню даного сполучення залізобетонними анкерами відповідно до переглянутого паспорта закріплення № 717-1-2024, складеного начальником дільниці №1 ТОВ «ХРД-БУД», затвердженого 11 березня 2024 року головним інженером ТОВ «ХРД-БУД», погодженого 11 березня 2024 року з головним інженером Новокостянтинівської тахти, чим не створено безпечні умови праці для працівника в частині виключення небезпек, якщо це є можливим і реальним та усунення небезпек у їх першоджерелах, виключення або максимальне обмеження впливу небезпечних і шкідливих виробничих чинників, чим порушено вимоги пп. 1, 2 глави 2 розділу III, п. 8 розділу II НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом», п. 2.1 розділу II НПАОП 0.00-7.11-12 «Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників». На підприємстві ТОВ «ХРД-БУД» контроль за гірничими роботами забезпечується не згідно із нормативно-правовими актами з охорони праці, бо керівник дільниці або його заступник оглядали кожне робоче місце менше одного разу на добу, чим порушено абз. 2 п. 29 розділу II НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ судних та нерудних корисних копалин підземним способом». Разом з тим висновок містить твердження, що «експертна комісія свідчить про те, що розроблені паспорти кріплення відповідають проекту 388-001-023-ПЗ та вимогам чинних правил безпеки (НПАОП 0.01-1.77-16, розділ III, глава 2, пункти 1 та 2). Так паспорт закріплення 712-1-2024 передбачає, що закріплення даного сполучення залізобетонними анкерами відбувається при досягненні довжини у 9 метрів. Також у висновку зазначено, що «згідно «Ескізу місця нещасного випадку» лінійний розмір відрізного штреку по довжині становить 8,5 м, що відповідає затвердженому «Паспорту кріплення 712-1-2024», тому за даної довжини роботи могли проводитись по бурінню штреку без закріплення анкерами. Оскільки ТОВ «ХРД-БУД» не погоджується із викладеними висновками акту, то представник відповідача заявив перед судом клопотання про виклик спеціаліста та проведення експертизи з безпеки життєдіяльності. Також вказував, що розмір моральної шкоди, яку просять стягнути позивачі, не відповідає принципам співмірності та розумності, бо є значно завищеним. При цьому при стягненні моральної шкоди з цих сум мають бути утримані податки та збори відповідно до норм податкового законодавства, тобто з урахуванням утримання обов`язкових податків і зборів. Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «ХРД-БУД» у повному обсязі та стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ХРД-БУД». У письмових поясненнях представник ДП «СхідГЗК», не визнаючи позовні вимоги, вказував, що є недоведеним спричинення позивачам моральної шкоди, провину ДП «СхідГЗК» в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та настанням у позивачів негативних наслідків, оскільки за експертним висновком від 07.05.2024 року Державної служби з питань праці причинами нещасного випадку, є наявність на ділянці сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 і бурового орта 40+65 осі горизонту -315 метра безпосередньо у покрівлі зазначеного сполучення крупноблочного пласта гірничої маси, порушеного різнонаправленими (повздовжніми і поперечними) січними тріщинами, раптово обваленого під дією власної ваги (сили тяжіння). Прихований характер цього явища не викликав занепокоєння потерпілого, який саме у цей час знаходився на ділянці сполучення виробок, щодо можливості такого обвалення; а також відсутність наразі наукового обґрунтування методів та технічного забезпечення для своєчасного виявлення та прогнозування зон, що мають геологічні ускладнення особливостей залягання гірничих порід та відсутність надійних та ефективних технічних рішень, що забезпечують дистанційне виявлення прихованих пластів в гірничому масиві, схильних до раптових обвалень. Отже, експертна комісія стверджувала, шо виявити пласти такої форми і розмірів шляхом візуального огляду та загальновідомого методу з використанням спеціальних засобів для простукування порід практично неможливо, тому що їх звучання аналогічне моноліту. Таким чином посилання позивачів на послаблення уваги інженерно-технічними працівниками Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК», як на основну причину, яка сприяла обваленню пласта гірничої маси, яким був смертельно травмований прохідник [PERSON] є безпідставним. Отже, вважав, що висновки про винних осіб ДП «СхідГЗК» в Акті про нещасний випадок на виробництві спростовуються висновком експертної комісії від 07.05.2024 року, оскільки правильна організація виробничого та технологічного процесів, контроль, вчасність проведення інструктажів, дотримання інструкцій, виконання розпоряджень чи інші дії, які посадові особи зобов`язані були проводити відповідно до положень «Правил безпеки під час розробки родовищ руд та нерудних корисних копалин підземним способом», чим ніяк не могли попередити настання нещасного смертельного випадку, який мав місце 21.03.2024 року. Таким чином ДП «СхідГЗК» вважає, що факт настання нещасного випадку є обставинами непереборної сили, які підприємство не могло попередити, які були надзвичайними та невідворотними. Також вказував, що позивачі не довели спричинення їм через нещасний випадок душевних страждань з вини ДП «СхідГЗК». Зазначав, що за наявності вини при заподіянні працівникові моральної шкоди вона має значення, оскільки за наявності вини настає відповідальність за заподіяну працівникові моральну шкоду. Заподіяння моральної шкоди є наявністю факту порушення трудових прав працівника, що призводить до негативних змін у його житті внаслідок усвідомлення факту їх порушення та викликає у нього душевні, психічні або фізичні страждання. При цьому необхідно також встановити протиправність дій роботодавця. Натомість, акт розслідування нещасного випадку спростовує всі доводи позивачів, оскільки містить посилання на експертний висновок, що спростовує наявність вини з боку ДП «СхідГЗК». На підставі викладеного просила суд у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до ДП «СхідГЗК» відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 9 грудня 2024 року в задоволенні клопотання ТОВ «ХРД-БУД» про залучення спеціаліста було відмовлено. Ухвалою суду від 10 січня 2025 року в задоволенні клопотання ТОВ «ХРД-БУД» про призначення судової експертизи з безпеки життєдіяльності було відмовлено. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивачів, адвокат Ратушна Р. П., підтримуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені нею у позовній заяві, поданій суду, додаючи, що в суді була доведена провина обох відповідачів у смерті сина позивачів, що доводиться актом від 10.06.2024 року розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком. Додавала, що неможливо відшкодувати шкоду внаслідок смерті близької людини, якою був для позивачів їх єдиний син. Вказувала, що до теперішнього часу представники відповідача не здійснили заходів до проведення відшкодування спричиненою смертю сина позивачів шкоди. На підставі переліченого вмотивування просила суд задовольнити позов [PERSON] та [PERSON] повністю. Представник ТОВ «ХРД-БУД», адвокат Попков О. О., у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , надав пояснення аналогічні тим, що викладені ним у відзиві на позов, додаючи, що представники ТОВ «ХРД-БУД» здійснили відшкодування завданою смертю [PERSON] шкоди, виплативши за укладеним договором дружині померлого, [PERSON] , грошові кошти. Крім того зауважував, що оскільки суд відмовив у задоволенні клопотання про проведення експертизи, то провина ТОВ «ХРД-БУД» у смерті сина позивачів не була доведена, оскільки актом від 10.06.2024 року про розслідування нещасного випадку вона також не доводиться. Зазначав також, що представник позивачів не довела перед судом факт спричинення батькам загиблого [PERSON] моральної шкоди, оскільки такі докази матеріали справи не містять, тому є недоведеним розмір заявлених позивачами вимог. Отже, просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] повністю. Представник ДП «СхідГЗК», Авраменко Т. М., у судове засідання не з`явилась повторно, заявивши клопотання з проханням відкласти розгляд справи через зайнятість у іншому процесі. В той же час суд зауважує, що до цього представник ДП «СхідГЗК», [PERSON] , просила суд тричі поспіль у своїх клопотаннях від 24.12.2024 року, від 10.01.2025 року та від 23.01.2025 року проводити розгляд справи за її відсутності, незважаючи на її зайнятість у іншому процесі та не можливість прийняти участь у судовому засіданні, навіть, за допомогою відео конференції, клопотання якої у цій частині судом було до цього задоволено. Суд у цьому сенсі вказує, що за ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому за п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Таким чином на підставі наведеного обґрунтування, вислухавши учасників процесу, які не підтримали клопотання представника ДП «СхідГЗК», [PERSON] , суд дійшов переконання, що підстав для відкладення розгляду справи у даному випадку немає, оскільки суд відкладає розгляд справи через поважні причини лише в разі першої неявки учасника справи в судове засідання, а, натомість, у разі повторної неявки такого учасника суд розглядає справу, незважаючи на причини його неявки, враховуючи належне повідомлення такого учасника про дату, час і місце судового засідання. Отже, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог [PERSON] та [PERSON] , виходячи з наступного вмотивування. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , працював з 18.12.2023 року по 21.03.2024 року на підприємстві ТОВ «ХРД-БУД» прохідником з повним робочим днем у підземних умовах на підставі наказу від 15.12.2023 року № 15/12/12-к, трудовий договір із яким було припинено внаслідок його смерті, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] . На підставі Акту від 10.06.2024 року спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 21 березня 2024 року, складеного на підприємстві ТОВ «ХРД-БУД», затвердженого начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, було встановлено, що від отриманих травм загинув [INFO] [PERSON] , який працював прохідником ТОВ «ХРД-БУД», маючи загальний стаж роботи 18 років, а на такій посаді 5 місяців 7 днів, за наступних обставин. Так 21 лютого 2024 року між ТОВ «ХРД-БУД» (виконавець) та Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (замовник), укладено договір з проведення гірничих виробок в підземних умовах Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» № 138/02/42ВО. На підставі такого договору виконавець зобов`язується надати послуги з проведення гірничих виробок в підземних умовах Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» та згідно з договором виконавець відповідає за безпечне виконання робіт та технічний стан обладнання. TOB «ХРД-БУД» виконує комплекс гірничо-капітальних, підготовчих та нарізних робіт, а також робіт з підготовки та введенню в експлуатацію виїмкових блоків для подальшої роботи видобувної дільниці. На проходці Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» виконує роботи одна гірничо-прохідницька дільниця № 1 ТОВ «ХРД-БУД». Інші дільниці допоміжні, які відповідають за здійснення, забезпечення підземної дільниці ТОВ «ХРД-БУД» обладнанням, матеріалами, спецодягом, згідно їх заявок. Робітники гірничо-прохідницької дільниці № 1, з працівником якої стався нещасний випадок, виконують роботи з проходки виробок, буріння глибоких свердловин та видачі гірничої маси на поверхню на Новоконстянтинівській шахті ДП «СхідГЗК». Нещасний випадок стався з [PERSON] під час виконання робіт, пов`язаних з бурінням шпурів у відрізному штреку 40-1-65 - 40-1-75 осі горизонту -315 метра, з південного його боку, на сполученні з буровим ортом 40-1-65 осі горизонту -315 метра Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК». Стан виробки не у повному обсязі відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони праці, бо провітрювання вибою тупикової виробки відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра хоч й здійснювалась за допомогою вентилятора але не було достатнім, тому що відстань від кінця вентиляційної труби до вибою витримувалось більше ніж 10 метрів та фактично становило 20 метрів, що є порушенням п. 1. глави 6 розділу 4, п. 15 розділу 2 НПАОП 0.00-1.77-16. Роботи з проходки гірничих виробок, на які складаються паспорти закріплення та проекти виконання робіт дільниці №1 ТОВ «ХРД-БУД», проводились за планом завдання на березень 2024 року, затвердженим 01.03.2024 року в. о. головного інженера. Письмовий наряд на виконання робіт у шахті був виданий головним інженером ТОВ «ХРД-БУД» через відсутність начальника дільниці 1 ТОВ «ХРД-БУД». Нарядом на другу зміну 21 березня 2024 року, виданого головним інженером ТОВ «ХРД-БУД» через майстра гірничого дільниці 1 [PERSON] , прохіднику [PERSON] передбачалося виконання робіт, пов`язаних з бурінням шпурів у відрізному штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра. При видачі наряду було проведено інструктаж з охорони праці. За отримання наряду із записом у «Книзі нарядів» та проведенням йому інструктажу з охорони праці прохідник [PERSON] підтвердив особистим підписом. У «Книзі нарядів дільниці №1 ТОВ «ХРД-БУД» при видачі наряду, здійсненого головним інженером ТОВ «ХРД-БУД» на другу зміну 21 березня 2024 року прохіднику [PERSON] було визначено об`єм робіт, пов`язаних з бурінням шпурів (всього 50 штук) у відрізному штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра. В графі «Підготовка та забезпечення робочого місця» були відображені заходи безпеки праці з посиланням на діючу «Інструкцію з охорони праці № 02-2024 для прохідника», що затверджена наказом директора ТОВ «ХРД-БУД» за N° 9-ОП від 01.02.2024 р. Гірничий майстер [PERSON] , як керівник робіт, за виданих письмових нарядів, роз`яснив виконавцям робіт, у тому числі прохіднику [PERSON] , їх задачі. Після отримання письмового наряду [PERSON] пройшов передзмінний медичний огляд та згідно наказу в. о. директора Новокостянтинівської шахти від 10.08.2023 року № 208 «Про відновлення проведення передзмінного медичного огляду (контролю) працівників Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК». Приблизно о 15 годині 45 хвилин переодягнувшись у спецодяг і спецвзуття, отримавши індивідуальні світильники та ізолюючі саморятівники, [PERSON] разом з прохідником [PERSON] , а також гірничим майстром [PERSON] кліттю спустилися по стволу шахти «РЕ-6» на горизонт -300 метрів. Близько 15 години 55 хвилин спустившись на горизонт -300 метрів [PERSON] , [PERSON] та гірничий майстер [PERSON] попрямували по центрально-польовому штреку горизонту -300 метрів до 38 осі, а по західному штреку горизонту -300 метрів до похилого з`їзду горизонтів -300/-315/-330/-345 метрів. Приблизно об 16-30 год., спустившись по похилому з`їзду горизонтів -300/-315/-330/-345 метрів на горизонт -315 метра, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] направились через орт 40-1-65 осі горизонту -315 метра до відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра на робочі місця. Прохідник [PERSON] для виконання робіт, пов`язаних з бурінням шпурів у відрізному штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра на південну сторону гірничої виробки, а [PERSON] прийшов у даний забій перевірити і за необхідністю замінити масльонку на другому ручному перфораторі YT-28, що знаходився у вибої відрізного штреку з північного боку. Прибувши на робоче місце приблизно об 16-30 год., прохідники [PERSON] та [PERSON] обібрали відшаровані шматки породи із боків та по покрівлі гірничої виробки. Після чого [PERSON] додатково перевірив робоче місце, за допомогою газоаналізатора виконав відбір проб повітря на вміст шкідливих газів (СО, N0), а також перевірив вибій на наявність заколів. Переконавшись у безпечному стані гірничої виробки, [PERSON] допустив прохідників [PERSON] та [PERSON] до виконання робіт і попрямував у інші вибої на горизонт -300 метра для огляду робочих місць. Приблизно об 17 години 00 хвилин, [PERSON] приступив до буріння шпурів ручним перфоратором YT-28 інвентарний №0299200 з пневмопідтримуючою колонкою на південну сторону відрізного штреку, а прохідник [PERSON] почав перевіряти масльонку на іншому перфораторі YT-28, розташувавшись з північного боку відрізного штреку. Приблизно об 17-50 год. прохідник [PERSON] почув «хлопок», відразу не повернувся, оскільки вважав, що пошкоджений шланг стисненого повітря та намагався перекрити повітря, після того як він почув, що перфоратор [PERSON] продовжує працювати та не зупиняється, він повернувся і побачив, що [PERSON] привалило плитою гірничої маси. Після цього прохідник [PERSON] направився за допомогою, доповівши гірничому майстру [PERSON] про нещасний випадок. Приблизно об 18-10 год. гірничий майстер [PERSON] повідомив диспетчера гірничого Новокостянтинівської шахти про нещасний випадок, який об 18 годині 15 хвилин викликав відділення одинадцятого взводу Державного воєнізованого гірничорятувального загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Об 18-17 год. на час прибуття бійців відділення одинадцятого взводу ДВГРЗ ДСНС України на Новокостянтинівську шахту, диспетчер шахти надав інформацію, що під час проведення бурових робіт з покрівлі виробки обвалилася порода і придавила прохідника ТОВ «ХРД-БУД» [PERSON] . Було введено в дію позицію № 94 Плану ліквідації аварій шахти Новокостянтинівська. Об 19 годині 05 хвилин помічник командира взводу доповів, що під час огляду було виявлено потерпілого [PERSON] без ознак життя та відсутності пульсу й потрібно друге відділення на допомогу для деблокування тіла потерпілого з-під завалів. Об 21 годині 00 хвилин командир взводу доповів, що тіло постраждалого було вилучено з-під завалів без ознак життя, проведена іммобілізація та підготовка до транспортування на денну поверхню. Передача тіла потерпілого відбулася об 22 годині 08 хвилин бригаді судово-медичної експертизи. Згідно із висновком експерта судово-медичної експертизи № 32 від 26.04.2024 року КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» смерть [PERSON] настала від травматичного шоку, в результаті сполученої травми: тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, переломом грудини та хребта; тупої травми живота з розривом печінки та внутрішньо-черевною кровотечою; переломами кісток тазу. Також було встановлено, що за наказом від 02.04.2024 року № 110/ПC-3K Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці був проведений позаплановий захід із здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки під час виконання гірничих робіт, пов`язаних з проведенням гірничих виробок у ТОВ «ХРД-БУД», за місцем провадження господарської діяльності: село Олексіївка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область (Новокостянтинівська шахта ДП «СхідГЗК»), за результатами якого видано припис від 8 квітня 2024 року № ПС/ДН/11398/0180/П/ОП та складений Акт № ПС/ДН/11398/0180 від 5 квітня 2024 року. Зокрема, під час вказаної позапланової перевірки були виявлені наступні порушення, а саме: підземні гірничі роботи на шахтах виконуються без наявності декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці; експлуатація перфоратора YT28 здійснюється без наявності декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці: усім працівникам, які проходили навчання і перевірку знань з питань охорони праці, не видано посвідчень, що є обов`язковим лише тим, хто виконує роботи підвищеної небезпеки: відсутній наказ (розпорядження) про допуск до самостійної роботи прохідника [PERSON] : на підприємстві не ведуться особисті картки обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту згідно із додатком 1 до НПАОП 0.00-7.17-18 «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці»; згідно із табелем обліку робочого часу у березні 2024 року тривалість робочого тижня робітників ТОВ «ХРД-БУД» на дільницях Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» складає у середньому 49 годин, хоча повинен складати 36 годин відповідно до «Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня»; усі діючі виробки розподілені для нагляду за їх кріпленням, пристроями та обладнанням між посадовими особами ТОВ «ХРД-БУД» за підписом головного інженера, а не за розпорядчим документом керівника підприємства: допущено експлуатацію самохідних машин із двигунами внутрішнього згоряння по гірничим виробкам, стан яких не відповідає вимогам безпеки та вимогам нормативно-правового акту з охорони праці, а саме: полотно шляху в усіх відкотних виробках не вирівняно, чим не забезпечено рух машин без різких поштовхів і струсів, вільні проходи для працівників у багатьох місцях захаращені шматками гірничої маси та не розмежовані від проїжджої частини кольоровими смугами, а також у виробках, якими рухаються самохідні машини, не встановлені дорожні знаки: у проекті виконання робіт на експлуатацію самохідних машин в підземних умовах Новокостянтинівської шахти не визначено необхідність освітлення виробок, у яких експлуатуються самохідні машини, а також не передбачені заходи безпеки під час можливого виконання робіт з буксирування несправних машин; стан сполучення орта 40+65 осі із заїздом № 4 горизонту -315 метра не відповідає вимогам нормативно-правового акту з охорони праці та безпечному виконанню робіт, а саме: сполучення даних гірничих виробок не закріплено, відсутній паспорт закріплення, має місце відшарування породи по покрівлі та трішин у склепінні і у боках виробки: стан сполучення орта 40+65 осі із заїздом № 3 горизонту -315 метра не відповідає вимогам нормативно-правового акту з охорони праці та безпечному виконанню робіт, а саме: сполучення даних гірничих виробок не закріплено, відсутній паспорт закріплення, впродовж 4-х метрів має місце відшарування шматків породи по покрівлі: стан сполучення відрізного штреку з ортом 40+65 осі горизонту -315 метра не відповідає вимогам безпеки, а саме: сполучення даних гірничих виробок не закріплено, впродовж 5-ти метрів має місце навісів та відшарування шматків породи великої фракції по покрівлі; провітрювання вибою тупикової виробки відрізного штреку горизонту -315 метра не відповідає вимогам нормативно-правового акту з охорони праці та безпечному виконанню робіт, а саме відстань від кінця вентиляційної труби вентилятора місцевого провітрювання ВМП-6 до вибою становить більше ніж 10 метрів і фактично складає 20 метрів; стан західного польового штреку горизонту -315 метра не відповідає вимогам нормативно-правового акту з охорони праці та не створює безпеку під час виконання гірничих робіт, а саме: виробка пройдена та експлуатується без кріплення згідно паспорту закріплення, але у зв`язку з тривалим терміном експлуатації та зміною гірничо-геологічних умов впродовж 5-ти метрів, має місце відшарування шматків породи по південній стінці, а також спостерігаються тріщини та навіси у боках гірничої виробки (в районі приблизно 20-ти метрів від орта 41+-5 оси горизонту -315 метра); у другу зміну 03.04.2024 року допущено виконання робіт з буріння шпурів у вибої, заїзд під ПДМ горизонту -330 метра за допомогою самохідної бурової установки DD 310, стан якої було не приведено в необхідний для роботи безпечний стан, а саме: робоче місце прохідника безперервно не провітрювалось засобом примусового провітрювання та відстань від кінця вентиляційної труби вентилятора ВМП-6 до вибою становило більше ніж 10 метрів, крім того привибійна зона не приведена до безпечного стану - не видалені шматки породи, що обвалювались і відшаровувались з покрівлі та з боку виробки: працівники ТОВ «ХРД-БУД» забезпечені тільки спеціально призначеним інструментом (ломами) довжиною 1,8 метр та 2,0 метр для обвалення під час огляду навісів та відшарування породи з боків та покрівлі гірничих виробок, але для якісного і більш безпечного виконання робіт з обвалення відшарованих шматків породи з покрівлі у гірничих виробках з висотою 3,2 метри, працівники додатково не забезпечені довгими ломами довжиною 3,0 метр; стан сполучення похилого з`їзду горизонтів -330/-345 метру з похилим з`їздом горизонтів -330/-315 метру, по яким доставляється гірнича маса та по якому пересуваються працівники не відповідає вимогам нормативно-правового акту з охорони праці та безпечному виконанню робіт, а саме: сполучення даних гірничих виробок не закріплено згідно з паспортом закріплення, впродовж 4-х метрів має місце відшарування шматків породи по покрівлі; працівники ТОВ «ХРД-БУД», які направляються на підземні роботи пройшли інструктаж, а не навчання користуванню саморятівниками та первинними засобами пожежогасіння: формат Положення «Про порядок складання, видачі, затвердження та виконання нарядів на виконання робіт», затвердженого від 01.02.2024 року наказом № 3-ОП директора ТОВ «ХРД-БУД» не відповідає вимогам нормативно-правового акту з охорони праці, а саме: у Положенні передбачено видачу змінення наряду працівникам керівниками робіт на зміні у підземних умовах в усній формі, а не у письмовому вигляді: «Інструкція з охорони праці № 02-2024 для прохідника», що затверджена наказом № 9-ОП від 01.02.2024 року директором ТОВ «ХРД-БУД», і яка є нормативним актом та обов`язкова для дотримання її працівниками при виконанні ними робіт, не містить вимоги з охорони праці при виконанні робіт певного виду на робочих місцях, а саме: буріння шпурів за допомогою самохідної бурової установки на дизельному ході DD 310; на підприємстві ТОВ «ХРД-БУД» контроль за гірничими роботами забезпечується не згідно вимог нормативно-правового акту з охорони праці, а саме: керівник дільниці або його заступник за відсутності заступника начальника дільниці - головний інженер ТОВ «ХРД-БУД» оглядали кожне робоче місце менше одного разу на добу, про що свідчить Книга обліку спусків в шахту і виїзду із шахти посадових осіб: усім працівникам підприємства ТОВ «ХРД-БУД», які зайняті на роботах з підвищеною небезпекою, проведено щорічне спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці не відповідно до вимог Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року за № 15 (НПАОП 0.00-4.12-05), а саме: навчальний план та програма розроблені без урахування деяких конкретних видів робіт, які використовуються на підприємстві, виробничих умов та функціональних обов`язків працівників, а також виявлено, що члени комісії з перевірки знань з питань охорони праці на підприємстві не пройшли навчання з питань охорони праці у навчальних центрах або галузевих навчальних центрах; проведення сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі з буровим ортом блоку 141-3т горизонту -315 метра не відповідає паспорту закріплення виробки за № 712-1- 2024 та СТП 060.181:2009, а саме: збільшення ширини виробки в напрямку північ перевищено на 1,1 метр, в напрямку південь на 0,3 метри; у паспортах закріплення на проведення гірничих виробок дільницею № 1 ТОВ «ХРД-БУТ» стан гірських порід за складністю гірничо-геологічних і гірничотехнічних умов по трасі виробки визначено без прив`язки до маркшейдерської мережі, а з початку проходки до раніше пройдених виробок; у паспортах закріплення на проведення гірничих виробок дільницею № 1 ТОВ «ХРД-БУТ» невірно визначено обґрунтування вибору паспорту закріплення, а саме: вибір зроблено по аналогії, а вибір паспорту повинен визначатися типовим паспортом, зазначеним у проєкті або інструкції із визначення стійкості гірських порід при проходженні гірничих виробок, що розробляються ДП «СхідГЗК». Згідно експертного висновку від 7 травня 2024 року експертної комісії, яка була утворена наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 19.04.2024 року № 700/ПС «Про утворення експертної комісії», основними причинами нещасного випадку 21.03.2024 року є: - наявність на ділянці сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра і бурового орта 40+65 осі горизонту -315 метра безпосередньо у покрівлі зазначеного сполучення крупноблочного пласта гірничої маси, порушеного різнонаправленими (повздовжніми і поперечними) січними тріщинами, раптово обваленого під дією власної ваги (сили тяжіння). Прихований характер цього явища не викликав занепокоєності потерпілого, який саме в цей час знаходився на ділянці сполучення виробок, щодо можливості такого обвалення; - відсутність на теперішній час науково обґрунтованих методів та технічного забезпечення для своєчасного виявлення та прогнозування зон, що мають геологічні ускладнення особливостей залягання гірничих порід; - відсутність надійних та ефективних технічних рішень, що забезпечують дистанційне виявлення прихованих пластів в гірничому масиві, схильних до раптових обвалень. Експертна комісія на основі викладеного, стверджує, що виявити пласти такої форми і розмірів шляхом візуального огляду та загально відомого методу з використанням спеціальних засобів для простукування порід практично неможливо, тому що їх звучання аналогічне моноліту. Отже, на підставі переліченого комісія із спеціального розслідування нещасного випадку встановила наступне. Так видача нарядів на гірничо-підготовчій дільниці № 1 TOB «ХРД-БУД» в умовах Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» виконується на основі Положення про порядок складання, видачі, затвердження та виконання нарядів на виконання робіт в шахті», введеного в дію наказом директора ТОВ «ХРД- БУД» за № 3-ОП від 1 лютого 2024 року; у Книзі нарядів гірничо-підготовчої дільниці № 1, яка розпочата у III зміну 14.03.2024 ТОВ «ХРД-БУД» при видачі наряду, здійсненого головним інженером ТОВ «ХРД-БУД» [PERSON] , на другу зміну 21 березня 2024 року прохіднику [PERSON] було визначено об`єм робіт, пов`язаних з бурінням шпурів (всього 50 штук) у відрізному штреку горизонту -315 метра, але під час видачі письмового наряду працівникам у графі 4 «Місце роботи» не вказується конкретна адреса щодо місць виконання робіт відповідно до Проекту № 388-001-023 від 27.06.2023 р. у графі 6 «Перелік інструкцій з охорони праці та додаткові вказівки з охорони праці» керівником робіт виробничої зміни вказується тільки посилання на інструкції з охорони праці під час виконання робіт, а посилання на інші вказівки з охорони праці, а саме: проекти виконання робіт, паспорти закріплень та паспорти буропідривних робіт не вказуються, у графі 7 «Найменування робіт» не зазначається тип устаткування (обладнання), які експлуатуються працівниками під час виконання робіт, а також при видачі завдання (наряду) групі працівників не призначається серед них старший працівник, чим порушено вимоги пунктів 5.2, 8.1 «Положення «Порядок складання, видачі, затвердження та виконання нарядів на виконання робіт в шахті», затвердженого від 1 лютого 2024 року наказом директора ТОВ «ХРД-БУД» № 3-ОП, що не відповідає вимогам п. 11 розділу II Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом (НПАОП 0.00-1.77-16). Проект 388-001-023-ПЗ по своїй структурі, об`єму, а також змісту, конкретності та якості викладеного матеріалу відповідає вимогам безпеки та чинного законодавства України. «Інструкція з охорони праці для прохідника N° 02-2024», що затверджена наказом № 9-ОП директора ТОВ «ХРД-БУД», розроблена відповідно до «Положення про розробка інструкцій з охорони праці» (НПАОП 0.00-4.15-98), затвердженого наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України від 29.01.1998 року № 9, яка доведена до відома прохіднику [PERSON] згідно з вимогами чинного законодавства України, про що від 20.03.2024 [PERSON] встановив особистий підпис у «Журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці дільниці № 1». Заходи щодо техніки безпеки, що вказані в цій інструкції, в цілому забезпечували безпечне виконання робіт, виданих згідно наряду. В цілому паспорти закріплення № 712-1-2024 та № 717-1-2024 відповідають Проекту 388-001-023-ПЗ та вимогам пунктів 1, 2 глави 2 розділу III НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом»: - підставою та головними аргументами під час вибору типу і конструкції закріплення сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315 метра служили: детальна гірничо-геологічна характеристика порід у місці проведення виробок, яку представляє геологічна служба Новокостянтинівської шахти, а також вимоги п. 3.3 Інструкції щодо необхідності врахування класу стійкості порід родовища, їх фізико-механічних властивостей, а також рівня напруженого стану масиву. Згідно паспорту закріплення № 712-1-2024 начальником дільниці було прийняте рішення щодо проведення сполучення штреку відрізного 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315 метра без кріплення, що відповідає вимогам Проекту 388-001-023-ПЗ, але у зв`язку з погіршення стану гірничо-геологічних, а також виробничих умов (пов`язаних зі збільшенням проектних перерізів виробок), начальником дільниці було прийнято рішення щодо перегляду цього паспорту на «Паспорт закріплення № 717-1-2024 сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі гор.-315м, блок 141-3т після проходки», в якому передбачено закріплення даного сполучення відрізного штреку з ортом залізобетонними анкерами (сталь арматурна О 16 мм довжиною 1500 мм), що також відповідає вимогам Проекту 388-001-023-ПЗ. Причинами, що сприяли раптовому обваленню пласта гірничої маси, яким і був смертельно травмований прохідник [PERSON] , є: послаблення уваги інженерно-технічними працівниками Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК», а також підрядної організації ТОВ «ХРД-БУД», спеціалізованої на проведені гірничих виробок, до факторів додаткової небезпеки, які можуть побічно сприяти зниженню стійкості порід. До них відносяться: специфіка гірничо-геологічних особливостей гірничого масиву, фізико-механічні властивості порід, що входять до його складу, струсний вплив на гірський масив вибухових робіт, що постійно здійснюються на цьому горизонті, а також схильність масиву до динамічних проявів гірничого тиску. За складом порід і руд родовища, що розробляються шахтами ДП «СхідГЗК», саме за впливом нього фактору, належать до потенційно небезпечних. Допущено порушення технологічного процесу, а саме: відповідно до Проекту виконання робіт на проходку сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 горизонту -315 метра з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315 метра, що затверджений директором ТОВ «ХРД-БУД» після формування сполучення з 3-х сторін, несвоєчасно розроблені заходи по закріпленню даного сполучення залізобетонними анкерами (сталь арматурна О 16 мм довжиною 1500 мм) згідно переглянутого паспорта закріплення № 717-1-2024 «сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315 м блок 141-Зт після проходки», складеного начальником дільниці 1 ТОВ «ХРД-БУД» та затвердженого від 11 березня 2024 року головним інженером ТОВ «ХРД-БУД» і погодженого від 11 березня 2024 року з головним інженером Новокостянтинівської шахти, чим не створено безпечні умови праці для працівника в частині виключення небезпек, якщо це є можливим і реальним та усунення небезпек у їх першоджерелах, виключення або максимальне обмеження впливу небезпечних і шкідливих виробничих чинників, чим порушено вимоги пп. 1, 2 глави 2 розділу III, пункту 8 Розділу II НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом», чим порушено вимоги п. 2.1 Розділу II НПАОП 0.00-7.11-12 «Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників». Послаблення контролю за професійною діяльністю підлеглого інженерно-технічного персоналу з питань беззаперечного виконання покладених на них обов`язків та їх відповідальності за виконання діючих норм та правил безпечного ведення гірничих робіт зі складними гірничо-геологічними характеристиками рудного масиву та фізико-механічними властивостями порід, що входять до його складу, а також контролю за безпечним виконанням робіт згідно виданого наряду безпосередньо на робочих місцях у відповідності з вимогами чинних правил безпеки з охорони праці, а саме на підприємстві ТОВ «ХРД-БУД» контроль за гірничими роботами забезпечується не згідно вимог нормативно-правового акту з охорони прані, а саме керівник дільниці або його заступник (за відсутності заступника начальника дільниці - головний інженер ТОВ «ХРД-БУД») оглядали кожне робоче місце менше одного разу на добу, про що свідчить Книга обліку спусків в шахту і виїзду із шахти посадових осіб, що не є працівниками Новокостянтинівської шахти, чим порушено вимоги абзацу 2 п. 29 Розділу II НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ судних та нерудних корисних копалин підземним способом». Таким чином основною причиною нещасного випадку стало порушення технологічного процесу через порушення п. 1 глави 2 розділу III НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом», а супутньою причиною було недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, на які було видано дозвіл, а також визначено осіб, які допустили порушення вимог чинного законодавства з охорони праці безпосередньо серед працівників ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК», серед яких відсутній [PERSON] . При цьому в зв`язку з тим, що причиною нещасного випадку є недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл, комісія зі спеціального розслідування пропонувала анулювати ТОВ «ХРД-БУД» Дозвіл № 0955.18.12 від 7 листопада 2018 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на виконання робіт підвищеної небезпеки у частині - підземні гірничі роботи, пов`язані з проведенням гірничих виробок. Суд також встановив, що на підставі акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком був виданий акт про нещасний випадок на виробництві, що стався із [PERSON] . Також встановлено, що дозвіл № [NUMBER] від 07.11.2018 року був виданий ТОВ «ХРД-БУД» на виконання робіт підвищеної небезпеки (виконання підземних гірничих робіт) за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Однак такий дозвіл був анульований на підставі наказу від 11 липня 2024 року Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № 1672/ПС. Зокрема, у наказі від 11.07.2024 року Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці зазначено, що з підстави виникнення нещасного випадку із смертельним наслідком, в Акті розслідування якого (складений комісією із розслідування нещасного випадку 10.06.2024 року та затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 13.06.2024 року) встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл ТОВ «ХРД-БУД», а також на підставі протоколу засідання комісії Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з розгляду матеріалів щодо наявності підстав для анулювання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 11.07.2024 року № 4. Так в протоколі засідання комісії Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 11.07.2024 року № 4 зазначено, що 21.03.2024 року з бригадиром прохідницької бригади ТОВ «ХРД-БУД», [PERSON] , стався нещасний випадок із смертельним наслідком під час виконання гірничих робіт. За результатами спеціального розслідування комісією були виявлені чисельні порушення технологічного процесу виконання гірничих робіт та законодавства з охорони праці на вказаному виробничому об`єкті, зафіксовані у Акті комісії із розслідування нещасного випадку від 10.06.2024 року. Так комісією було визначено, що встановлені спеціальним розслідуванням факти порушення технологічного процесу проведення гірничих робіт та законодавства про охорону праці мали місце на підприємстві ТОВ «ХРД-БУД», тому оскільки причиною нещасного випадку стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, на що був виданий Дозвіл, то вирішено розглянути питання анулювання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ТОВ «ХРД-БУД». Також суд встановив, що на підставі висновку експертної комісії з розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 07.05.2024 року (аркуш 8) вбачається, що як видно з паспорту кріплення № 712-1-2024 начальником дільниці було прийняте рішення проходити сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315м без кріплення, що відповідає вимогам «Проекту нарізних та очисних робіт 388-001-023-ПЗ...». Але, на думку експертної комісії, таке рішення є дієвим на етапі проходки виробок. В ході ж подальшої їх експлуатації не забезпечує безпечність працівників, виконуючих роботи в цих виробках. Про це свідчать записи в «Журналі записів результатів огляду кріплення та стану виробок дільниці №1 ТОВ «ХРД-БУД», де зроблені відповідні записи про наявність заколоутворень у цих виробках. Саме з причин погіршення гірничо-геологічних, а також виробничих (пов`язаних зі збільшенням проектних перерізів виробок) умов, начальником дільниці було прийнято рішення щодо перегляду цього паспорту (див. «Паспорт кріплення №717-1-2024 сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі гор.-315м, блок 141-Зт, після проходки), що також відповідає вимогам «Проекту нарізних та очисних робіт 388-001-023-ПЗ». В цілому експертна комісія свідчила про те, що розроблені паспорти кріплення відповідають проекту 388-001-023-ПЗ та вимогам чинних правил безпеки (НПАОП 0.01-1.77-16, розділ III, глава 2, пункти 1 та 2). Отже, з наведеного вмотивування експертного висновку від 07.05.2024 року вбачається, що за паспортом кріплення № 712-1-2024 начальником дільниці було прийняте рішення проходити сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі гор.-315м без кріплення, що в процесі подальшої експлуатації виробки не забезпечувала безпечність працівників, виконуючих роботи в цих виробках, про що свідчать записи в «Журналі записів результатів огляду кріплення та стану виробок дільниці №1 ТОВ «ХРД-БУД», де зроблені відповідні записи про наявність заколоутворень у цих виробках, тому з причин погіршення гірничо-геологічних, а також виробничих умов начальником дільниці було прийнято рішення про перегляд цього паспорту у відповідності до вимог «Проекту нарізних та очисних робіт 388-001-023-ПЗ». Таким чином суд не вбачає невідповідностей мотивування даного висновку комісії щодо доцільності проведення робіт по бурінню штреку із закріпленням анкерами на відмітці 8,5 м., враховуючи фактори додаткової небезпеки, які можуть побічно сприяти зниженню стійкості порід через специфіку гірничо-геологічних особливостей гірничого масиву, фізико-механічні властивості порід, що входять до його складу, струсний вплив на гірський масив вибухових робіт, що постійно здійснюються на цьому горизонті, а також схильність масиву до динамічних проявів гірничого тиску. Також суд зазначає, що згідно із акту розслідування нещасного випадку від 10.06.2024 року (аркуші 20 та 21) причинами, що сприяли раптовому обваленню пласта гірничої маси, яким був смертельно травмований прохідник [PERSON] є: послаблення уваги інженерно-технічними працівниками Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК», а також підрядної організації ТОВ «ХРД-БУД», спеціалізованої на проведені гірничих виробок, до факторів додаткової небезпеки, які можуть побічно сприяти зниженню стійкості порід. До них відносяться: специфіка гірничо-геологічних особливостей гірничого масиву, фізико-механічні властивості порід, що входять до його складу, струсний вплив на гірський масив вибухових робіт, що постійно здійснюються на цьому горизонті, а також схильність масиву до динамічних проявів гірничого тиску. За складом порід і руд родовища, то розробляються шахтами ДП «СхідГЗК», саме за впливом цього фактору, належать до потенційно небезпечних. Допущено порушення технологічного процесу, бо відповідно до Проекту виконання робіт на проходку сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315 метра, затвердженого директором ТОВ «ХРД-БУД» після формування сполучення з 3-х сторін, несвоєчасно розроблені заходи по закріпленню даного сполучення залізо-бетонними анкерами (сталь арматурна О 16 мм довжиною 1500 мм) згідно із переглянутим паспортом закріплення № 717-1-2024 «сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі гор.-315 м блок 141-3т після проходки», чим не створено безпечні умови праці для працівника в частині виключення небезпек, якщо це є можливим і реальним та усунення небезпек у їх першоджерелах, виключення або максимальне обмеження впливу небезпечних і шкідливих виробничих чинників, чим порушено вимоги пунктів 1, 2 глави 2 розділу III, пункту 8 розділу II НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом», чим порушено вимоги пункту 2.1 розділу II НПАОП 0.00-7.11-12 «Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників». Отже, згідно вже переглянутого паспорта закріплення № 717-1-2024 «сполучення штреку відрізного з буровим ортом 40+65 осі гор.-315 м блок 141-3т після проходки», відповідно до Проекту виконання робіт на проходку сполучення відрізного штреку 40+65 - 40+75 осі горизонту -315 метра з буровим ортом 40+65 осі горизонту -315 метра, затвердженого директором ТОВ «ХРД-БУД», несвоєчасно були розроблені заходи по закріпленню даного сполучення залізо-бетонними анкерами (сталь арматурна О 16 мм довжиною 1500 мм), чим не створено було безпечні умови праці для працівника на підприємстві ТОВ «ХРД-БУД» в частині виключення можливих небезпек. Таким чином суд не приймає до уваги посилання представників відповідачів на висновок комісії експертів від 07.05.2024 року, у якому на їх думку спростовуються висновки, викладені у акті спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві від 10.06.2024 року. У цьому сенсі суд також зважає на те, що комісія з спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 21 березня 2024 року, встановила, що основною причиною нещасного випадку із сином позивачів було порушення технологічного процесу через недотримання п. 1 глави 2 розділу III НПАОП 0.00-1.77-16 «Правила безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом». При цьому супутньою причиною нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 21 березня 2024 року, було недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, на які було видано дозвіл. Крім того на підтвердження висновків у акті розслідування нещасного випадку від 10.06.2024 року, який наразі є чинним, є факт анулювання дозволу від 07.11.2018 року ТОВ «ХРД-БУД» на виконання робіт з підвищеною небезпекою на підставі наказу від 11.07.2024 року Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Покровським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 501 від 25 березня 2024 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 31 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2032 від 22.03.2024 року. Судом було також встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), актовий запис № 616 від 9 липня 1992 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні також було досліджено долучені до справи позивачами численні фото із зображенням на них: [PERSON] із сином, [PERSON] , у віці 7, 13 та 25 років; [PERSON] із сином, [PERSON] , у віці 10, 11, 21, 25 та 29 років; [PERSON] та [PERSON] із сином, [PERSON] , у віці 12, 22 та 28 років. Суд вказує, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства. Виходячи ж з положень ст. 16, 23 ЦК та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 1 вересня 2020 року по справі № 216/3521/16-ц. Так за ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. На підставі ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 173 КЗпП закріплюється право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Так за ст. 179 КЗпП шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно із ч. 1 ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі ч. 1-3 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вказує, що у п. 9, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В цьому сенсі суд вказує, що на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України. Так за п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. При цьому згідно із ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підставі акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку від 13.06.2024 року вбачається, що ТОВ «ХРД-БУД» та Новокостянтинівська шахта як структурний підрозділ ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» виконують роботи з підвищеної небезпеки та експлуатують обладнання підвищеної небезпеки. Таким чином суд зазначає, що оскільки діяльність відповідачів зумовлена використанням механізмів та обладнання підвищеної небезпеки, то така діяльність є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок чого встановлення вини ТОВ «ХРД-БУД» чи ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» у смерті сина позивачів внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки не є необхідним для проведення у даному випадку відшкодування моральної шкоди, оскільки така відповідальність покладається без доведення вини на володільця об`єкта чи обладнання, що створюють підвищену небезпеку. Отже, актом спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 21 березня 2024 року встановлено, що смерть [PERSON] пов`язана з виробництвом, оскільки роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці. Ураховуючи, що вид діяльності працівника, який характеризується достатнім ступенем шкідливості та небезпечними умовами праці, призвів до виробничого ризику у вигляді ушкодження здоров`я, що потягло смерть працівника при виконанні своїх трудових обов`язків, то незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці призвело до нещасного випадку на виробництві та в подальшому смерті сина позивачів. Виходячи з аналізу зазначених норм права акт за формою Н-1 складається, якщо в ході розслідування нещасного випадку комісією (спеціальною комісією) встановлено, що такий нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. Отже, доказом вини власника може бути акт про нещасний випадок на виробництві. Таким чином невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком смерті сина позивачів, є підставою для відшкодування відповідачами заподіяної [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палата Касаційного цивільного суду у постанові від 15 червня 2020 року по справі № 212/3137/17-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. За ч. 3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Натомість, матеріли справи не містять доказів впливу непереборної сили під час загибелі [PERSON] при виконанні ним трудових обов`язків чи наявність у його діях умислу. Отже, суд відхиляє посилання представника ДП «СхідГЗК» на спричинення загибелі [PERSON] внаслідок непереборної сили. Також суд відхиляє посилання представників ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК» на те, що матеріалами справи не доведено вини з боку ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК» у загибелі працівника, [PERSON] , оскільки актом розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 10.06.2024 року було встановлено провину у загибелі сина позивачів саме з боку працівників обох відповідачів. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини за ч. 1, 2 ст. 1190 ЦК України. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України. За обставин цієї справи моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, зобов`язані відшкодувати всі відповідачі, які на праві власності, оренди володіли об`єктами, використання, зберігання або утримання яких створює підвищену небезпеку, та таку шкоду вони зобов`язані відшкодувати незалежно від їхньої вини. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 9 листопада 2022 року по справі № 372/1652/18. Так відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Тлумачення ч. 2 ст. 1168 ЦК свідчить, що до суб`єктів, яким компенсується моральна шкода внаслідок смерті, відносяться батьки потерпілої особи. В цьому сенсі суд вказує, що Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Аргументи представника відповідача про те, що позивачі не підтвердила достатніми та допустимими доказами факт заподіяння їм моральних страждань та розмір завданої моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки смерть найріднішої для них людини, сина, є не відновлюваною втратою, що спричиняє безумовні страждання та хвилювання. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 3 грудня 2018 року по справі № 210/1036/17. Отже, суд встановив, що у зв`язку зі смертю [PERSON] на виробництві його батькам, [PERSON] та [PERSON] , безсумнівно було заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок такого нещасного випадку назавжди змінилось подальше життя позивачів, які змушені були після смерті свого єдиного сина переживати його непоправну втрату, відчуваючи душевні страждання через смерть рідної для них людини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи порівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 23 листопада 2022 року по справі № 686/13188/21 та від 25 травня 2022 року по справі № 487/6970/20. Отже, на підставі встановлених обставин справи суд вважає доведеним той факт, що у зв`язку зі смертю [PERSON] , сина позивачів, останнім було безумовно заподіяно моральну шкоду, пов`язану із втратою найріднішої для них людини, яку вони зростили, а в подальшому проводили разом вільний час, що відповідно потягло за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання позивачами додаткових зусиль для організації свого життя після загибелі їх сина. Таким чином, вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань [PERSON] та [PERSON] внаслідок смерті їх сина на виробництві через нещасний випадок, що із ним трапився, молодий вік [PERSON] (31 рік), відсутність провини [PERSON] у нещасному випадку на виробництві, що призвів до його загибелі, зважаючи при цьому на провину підприємств відповідачів через порушення ними технологічного процесу та недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, працівники яких, ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК», допустили порушення, визначені в акті спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 21 березня 2024 року, що потягло за собою незабезпечення безпечних умов праці прохідника [PERSON] , а також зважаючи на те, що життя людини є найвищою цінністю, втрата якої для позивачів є невідновлюваною. При цьому суд відхиляє посилання представника ТОВ «ХРД-БУД» на проведення таким відповідачем виплат дружині загиблого працівника, [PERSON] , доказів чого матеріали справи не містять. На підставі викладеного вмотивування, суд дійшов висновку, що заявлений в інтересах [PERSON] та [PERSON] , адвокатом Ратушною Р. П. позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК» в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника на виробництві, на користь позивачів загалом у розмірі саме 4 000 000 грн., тобто з ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК» на користь [PERSON] по 1 000 000 грн. з кожного відповідача, а також з ТОВ «ХРД-БУД» та ДП «СхідГЗК» на користь [PERSON] по 1 000 000 грн. з кожного відповідача. Вказане на думку суду відповідатиме принципу справедливості та розумності за встановленими обставинами справи, виходячи з глибини перенесених позивачами страждань, встановленій провині підприємств відповідачів у нещасному випадку від 21 березня 2024 року, що стався із сином позивачів, [PERSON] , у діях якого, натомість, була відсутня провина в настанні події, що забрала його життя. Також суд зазначає, що згідно із п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі - ПК) платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент. За пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб визначається, зокрема, юридична особа (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), яка незалежно від організаційно правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та Розділом IV ПК. На підставі п. 163.1 ст. 163 ПК об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Відповідно до п. «а» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК (в редакції змін, внесених Законом України від 16 січня 2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23 травня 2020 року), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. При цьому в попередній редакції п. «а» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК передбачав, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Отже, з 23 травня 2020 року п. «а» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК було доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом», тобто суми відшкодування моральної шкоди підлягають з того часу оподаткуванню. Натомість, за старою редакцією п. «а» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК було передбачено, що суми за рішенням суду про відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, не підлягали оподаткуванню. Таким чином за податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. У даному випадку це суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок смерті сина позивачів, а отже, заподіяння шкоди життю та здоров`ю найвищого ступеня, тому вказані зміни до податкового законодавства не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих внаслідок смерті сина позивачів, [PERSON] . Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом неодноразово у постановах 23 грудня 2022 року по справі № 566/800/21, від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21, від 4 квітня 2018 року по справі № 212/2362/16-ц, від 3 грудня 2018 року по справі № 210/1036/17, від 25 липня 2018 року по справі № 180/683/13-ц. Таким чином суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25 листопада 2020 року по справі № 264/5681/17, оскільки вона не відповідає сформованій пізніше за часом правовій позиції Верховного Суду, викладеної судом у даному рішенні. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачів підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивачів звільнено на підставі закону, тобто відповідно до розміру частки задоволених судом позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , а саме: з ДП «СхідГЗК» та ТОВ «ХРД-БУД» по 15140 грн. з кожного відповідача на користь держави, враховуючи, що при поданні до суду даного позову на позивачів покладалась би сплата судового збору в розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 15140 грн.

Outcome: partial