Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.09.2024 року представник позивача, адвокат Котенко І.О., звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до Єланецької об`єднаної територіальної громади Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Єланецька державна нотаріальна контора Миколаївської області, про скасування заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою реалізувати своє право на спадкування позивач звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Макушева С.П. Однак, нотаріусом виявлено, що за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за повідомленням Єланецького відділення Держбанку № 5427 від 07.12.1990 року Єланецькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 3419735, 05.07.2006 року зареєстровано заборону на нерухоме майно боржника [PERSON] - будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Тобто, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про накладений арешт на будинок, із зазначенням власника, відмінного від спадкодавця. Наразі позивач позбавлений можливості вирішити вказане питання в досудовому порядку. Посилаючись на вищевикладені обставини, просила суд скасувати (припинити) обтяження у вигляді накладеної заборони на нерухоме майно з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження на даний будинок, реєстраційний номер обтяження 3419735, зареєстрований 05.07.2006 року реєстратором: Єланецькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Єланецького відділення Держбанку від 07.12.1990 р., без номера. Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.11.2024 року залучено до участі у вказаній цивільній справі у якості співвідповідача АТ "Державний ощадний банк України". Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Єланецької об`єднаної територіальної громади Миколаївської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. \~ \~ \~ \~Представник співвідповідача акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в судове засідання не з`явився, до суду направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що АT "Ощадбанк" заперечує проти заявлених вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. АТ "Ощадбанк" є неналежним відповідачем у даній справі. Заборону на нерухоме майно було зареєстровано державним реєстратором - Єланецькою державною нотаріальною конторою на підставі документу виданого Єланецьким відділенням Держбанку № 5427, до якого АТ "Ощадбанк" не має ні якого відношення та не є його правонаступником. Позивач не є боржником АТ "Ощадбанк". Договори між АТ "Ощадбанк" та позивачем, а також рахунки на його прізвище для обслуговування кредитних договорів відсутні. Також позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації ним права розпорядження власністю (нерухомим майном) та не наведено доказів, які б вказували на вину Банку в реалізації позивачем своїх прав. Отже, АТ "Ощадбанк" не може відповідати за зобов`язаннями, стороною яких не був. А тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ "Ощадбанк" в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області, в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до частини 1 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належний останньому житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності від 25.02.1986 року виданим на підставі рішення виконкому Єланецької селищної ради № 27 від 11.02.1986 року. Згідно реєстраційного напису, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано спадкодавцем у КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації" 25.02.1986 року, за реєстровим номером 1239. Із метою реалізувати право на спадкування позивач звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Макушева С.П. За заявою [PERSON] 17.07.2023 року заведено спадкову справу №50/2023 щодо майна померлого [PERSON] . При цьому нотаріусом виявлено, що за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за повідомленням Єланецького відділення Держбанку № 5427 від 07.12.1990 року Єланецькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстраційним номером обтяження 3419735, 05.07.2006 року зареєстровано заборону на нерухоме майно боржника [PERSON] будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявлено запис про накладений арешт на будинок, із зазначенням власника, відмінного від спадкодавця. Таким чином, будинок, який належить до спадкового майна, з 25.02.1986 року є власністю спадкодавця [PERSON] , тобто в момент накладення арешту дане майно не належало боржнику [PERSON] . Крім цього, позивач [PERSON] був боржником у Єланецькому відділенні Держбанку № 5427. З метою вирішення ситуації в досудовому порядку позивач звернувся до Миколаївського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», яка є правонаступником Єланецького відділення Держбанку № 5427. Із повідомлення філії Миколаївського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» від 12.03.2024 року слідує, що банк не має жодних претензій до [PERSON] , у якого заборгованість відсутня. Не заперечують проти припинення обтяження на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . З відповіді державного нотаріуса Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області в порядку заміщення державного нотаріуса Єланецької державної нотаріальної контори за № 77/01-16 від 03.06.2024 року вбачається, що згідно «Реєстру для реєстрації заборон жилих будинків та арештів, накладених на будинки судовими слідчими органами» Єланецької державної нотаріальної контори за 1990 рік підтверджено факт наявності заборони відчуження вищенаведеного житлового будинку, накладеної на майно [PERSON] . Підставою обтяження послугувало повідомлення Єланецького відділення Держбанку № 5427 б/н від 07.12.1990 р. 05.07.2006 року архівний запис заборони №195881-1392 перенесено у новостворений реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження: 3419735. Таким чином, оскільки у померлого та його спадкоємця відсутні будь-які не виконані зобов`язання перед АТ «Державний ощадний банк України», суд вважає, що відсутні будь-які визначені законом підстави для заборони відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності померлому [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 1296 ЦК України\~ передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки накладена заборона на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обмежує право позивача на володіння спадковим майном, а зняття заборони на відчуження майна не може бути проведено на загальних підставах, на сьогоднішній день відсутні підстави для існування заборони накладеної на вказаний житловий будинок, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved