Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» через свого представника Тараненка А.І 23.12.2024 звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним 17.02.2020 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» Договору № 280487330. В обґрунтування позову позивач стверджує, що відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, після чого подав заявку, в якій зазначив персональні дані, та вказав номер банківської картки для перерахування коштів. Після отримання заявки товариство перевірило особисті дані відповідача, з метою його ідентифікації, а потім погодило надання кредиту і надіслало йому одноразовий персональний ідентифікатор 2S37RGV9. Позивач зазначає, що 17.02.2020 об 11:26:56 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно \~телекомунікаційної системи, натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору, відповідно до умов якого йому 17.02.2020 перераховано кошти в сумі 8\~250 грн, які відповідач мав повернти та сплатити проценти. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за укладеним 28.11.2018 договором факторингу № 28/1118-01 своє право вимоги до [PERSON] відчужило ТОВ «Таліон Плюс». Додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 неодноразово продовжувався. Відповідно до витягу із реєстру прав вимоги № 80 від 26.05.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 21\~694,25 грн. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за договором факторингу № 05/0820-01 відчужило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», у свою чергу, за договором факторингу від 02.12.2024 право вимоги до відповідача відчужило позивачу ТОВ «Юніт Капітал». Посилаючись на вищевказані правочини, позивач стверджує про наявність у нього права вимоги до відповідача на суму 21\~346,10 грн згідно договору № 280487330 від 17.02.2020. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник позивача ТОВ "Юніт Капітал" у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У поданій до суду позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на подання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийняте рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Постановленою 11.02.2025 Христинівським районним судом ухвалою вирішено провести заочний розгляд справи. Оскільки справа розглядається без участі сторін, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків і такого рішення. Судом встановлено, що 17.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 280487330, відповідно до п.1.1 якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 8 250 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Пунктом 1.2 договору № 280487330 визначено, що кредит надається строком на 26 днів від дати отримання кредиту. За цей період нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,18 % від суми кредиту за кожен день користування (п. 1.3 Договору). Умовами пункту 1. 4 договору № 280487330 сторони передбачили, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений у пункті 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.6 договору № 280487330 встановлений обов`язок позичальника повернути товариству кредит і нараховані проценти не пізніше строку, встановленого в пункті 1.2 договору. За змістом п. 4.1 договору № 280487330 невід`ємною його частиною є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якими відповідач ознайомився перед укладенням договору. У пункті 4.3 договору № 280487330 сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2 цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зі змісту графіку розрахунків, що є додатком до договору № 280487330, убачається, що сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою складає 130,68 % або 10\~781,38 грн (а.с. 11 на звороті). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало алгоритм дій стосовно укладання кредитних договорів та порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (а.с. 17 на звороті 25). Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 17.02.2020, довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] звернувся із заявкою про надання кредиту у розмірі 8\~250 грн, строк кредитування 26 днів, процентна ставка 1,70 % в день. Акцепт оферти позичальником здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора - 2S37RGV9 (а.с. 16 на звороті 17). Відповідно до платіжного доручення від 17.02.2020 [PERSON] перераховані грошові кошти у сумі 8\~250 грн на його платіжну картку № [NUMBER] згідно з договором №280487330 від 17.02.2020 (а.с. 25 на звороті). Довідкою АТ КБ «Приватбанк» №11/20224 підтверджено успішний переказ від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 17.02.2020 в сумі 8 250 грн на картку № 5168-75ХХ-ХХХХ-4492 (а.с. 26 27), тим самим підтверджено переказ коштів відповідачу. Згідно з розрахунком ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №280487330 від 17.02.2020 складає: 8\~250 грн тіло кредиту, 14\~099,25 грн нараховані проценти. 17.03.2020 відповідач сплатив 5 грн, 02.04.2020 635 грн та 08.04.2020 15 грн. (а.с. 57 58). Відповідно до п.п.2.1.1.6 договору кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою (а.с. 10). 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 27 на звороті 32). 28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладена додаткова угода №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 договору в такій редакції: «Строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» (а.с. 33). 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладена додаткова угода №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. У цій додатковій угоді зміст Договору факторингу №28/118/-01 від 28.11.2018 викладений у новій редакції (а.с. 34 38). 31.12.2021 сторони договору факторингу № 28/1118-01 уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 (а.с. 39). 31.12.2022 сторони договору факторингу № 28/1118-01 уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 без зміни інших умов (а.с. 39 на звороті). 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 (а.с. 40). Відповідно до\~ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу процентів, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 80 від 26.05.2020 право вимоги до [PERSON] за Договором № 280487330 від 17.02.2020 на суму боргу 21\~694,25 грн, з яких 8 250 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 13\~444,25 грн заборгованість за відсотками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 40 на звороті, 41). На підтвердження переходу права вимоги позивачем також долучено довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 280487330 від 17.02.2020 до ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 65). Отже укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір факторингу № 28/1118-01 є рамковою угодою, яка підтверджує згоду двох сторін співпрацювати упродовж визначеного ними проміжку часу\~з 28.11.2018 до 31.12.2024. Відповідно ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалося не одномоментно, а упродовж всього часу його дії. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 42 46). Додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 внесено зміни та продовжено строк його дії до 31.12.2022 включно (а.с. 47). 30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписали додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01, якою продовжили строк його дії до 30.12.2024 включно (а.с. 47 на взороті). Витяг з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 засвідчив передачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 280487330 від 17.02.2020 на суму боргу 21\~346,10 грн Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с. 48 49). 02.12.2024 ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 02/12/24 У, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 50 54). Відповідно до витягу з реєстру боржників Додаток №1 до Договору факторингу № 02/12/24 У від 02.12.2024 право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до відповідача за кредитним договором № 280487330 від 17.02.2020 на суму боргу 21\~346,10 грн, яке ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» (а.с. 55 56). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24 У від 02.12.2024 на виконання п.1.2. Договору факторингу № 02/12/24 У від 02.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло реєстр боржників в кількості 704, після чого від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників. Загальна сума заборгованості складає 21\~276\~481,71 грн (а.с. 56 на звороті). У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі №753/20537/18 відображений правовий висновок згідно з яким, належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Матеріали справи не містять доказів визнання судом договорів факторингу від 28 листопада 2018 року за №28/1118-01, від 05 серпня 2020 року № 05/0820-01, від 02 грудня 2024 року № 02/12/24 У недійсними. За таких обставин, діє презумпція правомірності правочинів, оскільки їх недійсність прямо законом також не встановлена. Отже суд доходить висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача на підставі та у порядку, передбаченому чинним законодавством, за договором факторингу від 02 грудня 2024 року № 02/12/24 У. За приписами ч. 1, 2\~ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За правилом частини першої\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону,\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~3\~вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1\~ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст.\~1048\~цього ж\~Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Договір № 280487330 від 17.02.2020 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2S37RGV9, що підтверджує волю останнього на набуття цивільних прав та обов`язків, забезпечує його ідентифікацію. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, правомірність його укладення відповідачем не оспорена. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами відступлення прав вимоги. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зібрані докази вказують на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 17.02.2020 було укладено кредитний договір № 280487330, на виконання якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківський рахунок відповідача кошти у розмірі 8\~250 грн, які відповідач зобов`язався повернути через 26 днів, і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,18 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (дисконтна процентна ставка), 1,70 % в день від суми кредиту (базова процентна ставка). Після закінчення строку кредитного договору [PERSON] не повернув грошові кошти. У подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. З огляду на викладене, суд виснує, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути заборгованість. Статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Таким чином, позивач відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. За умовами кредитного договору № 280487330 від 17.02.2020 сторони встановили строк кредитування 26 днів, тобто до 14.03.2020. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що заборгованість [PERSON] перед фінансовою установою станом на 14.03.2020 становила 10\~781,10 грн, з яких 8\~250 грн заборгованість за тілом кредиту та 2531,10 грн заборгованість за процентами (а.с. 57 58). Відповідач порушив умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 8\~250 грн є правомірними. Кредитодавець вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту по договору № 280487330 від 17.02.2020, тобто з 17.02.2020 по 14.03.2020 (26 днів), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №280487330 від 17.02.2020, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 8 250 грн та заборгованості за відсотками в сумі 2 531,10 грн (97,35 грн х 26). Позивач у наданому до суду розрахунку зазначає про сплату відповідачем на виконання умов договору 655 грн, тоді стягненню підлягає заборгованість у розмірі 10\~126,10 грн ( 8250 грн + 2531,10 грн 655 грн). Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків у сумі 10\~565 грн, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування, а тому підстав для їх стягнення немає. Згідно ч. 1, 2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявлених позивачем вимог та з урахуванням того, що при зверненні до суду із\~цим позовом ТОВ «Юніт Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, то згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (позов задоволено на 47,43 %) підлягає стягненню 1 149 грн судового збору за подання позовної заяви. Вирішуючи питання щодо компенсації позивачу витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить із такого. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Юніт Капітал» просило суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03.12.2024 укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» і Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію Додаткової угоди №13 до Договору, Акт прийому-передачі наданих послуг від 03.12.2024 на суму 6000 грн (а.с. 59 63). Умовами Договору №03/12/2024-01 про надання правничої допомоги від 03.12.2024, сторони погодили, що юридичну /правничу допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує у формі гонорару, який складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у Протоколі погодження вартості послуг. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта (п. 3). Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 03.12.2024 сторони засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , складання позовної заяви. Загальна вартість наданих послуг становить 6\~000 грн (а.с. 62). Позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено на 47,43 %. Таким чином, із [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати за надання правової допомоги в суді першої інстанції в розмірі 2\~845,80 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial