Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Представник ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» Кисіль В.І. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги посилалась\~на те,\~що 10.04.2023\~року між\~ТзОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~був укладений\~в електронній\~формі Договір\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту №3594377,\~відповідно до\~умов якого\~ТзОВ «Лінеура\~Україна» надало\~відповідачу кошти\~у сумі\~4000,00\~грн.,\~а відповідач\~зобов`язувався повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку та\~строки,\~визначені Договором.\~ТзОВ «Лінеура\~Україна» свої\~зобов`язання за\~кредитним договором\~виконало в\~повному обсязі,\~а саме\~надало відповідачу\~грошові кошти\~в обсязі\~та у\~строк визначеними\~умовами кредитного\~договору.У порушення вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 21.02.2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21/02/2024. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора Сума заборгованості відповідача станом на дату звернення до суду становить 22709,14 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 3999,97 грн.; -Заборгованості за відсотками - 18709,17. Також вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами, відповідачу було направлено Досудову вимогу №23389521 від 26.11.2024 року про погашення кредитної заборгованості. Представник позивача Кисіль В.І. у судове засідання не з`явилася, однак направила до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала у повному об`ємі та просила розглянути справу без присутності представника позивача, не заперечила щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.04.2023 року між [PERSON] та ТзОВ «Лінеура Україна» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3594377. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн., строком на 360 днів, шляхом перерахування кредитодавцем коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, стандартна процентна ставка становить 730,00% річних (або 2,00% в день). Кредит надається з метою споживчих (особистих) потреб. Вказаний договір було укладено між сторонами в електронній формі. Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю). Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем за кредитним договором №3594377 від 10.04.2023 року, вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 22709,14 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредитом 3999,97 грн.; заборгованість за відсотками 18709,17 грн. 21.02.2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21/02/2024, отже ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло нового кредитора. Витягом з реєстру боржників до договору, на підставі якого до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кошти перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №3594377 від 10.04.2023 року. 26.11.2024 року ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до відповідача з повідомленням про наявність вказаної суми заборгованості, а також, що на підставі Договору відступлення прав вимоги №21/02/2024. від 21.02.2024 року, новим кредитором є ТзОВ «ФК «Кредит-капітал». Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст.ст.628,629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, судом встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору та здійснив переказ коштів [PERSON] в розмірі 3999,97 грн., однак відповідач не здійснив погашення заборгованості у визначений термін, внаслідок чого утворилася заборгованість з відсотками в розмірі 22709,14 грн., а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved