Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокатка Білик Л. С., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. заведена спадкова справа за № 51-2023 року, після смерті гр. [PERSON] , за заявою внучки померлої гр. [PERSON] , про прийняття спадщини за законом за № 147 від 22 листопада 2023 року. 06 грудня 2023 року, за № 157, подана заява дочки померлої гр. [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. 08 грудня 2023 року, за № 158, подана заява дочки померлої гр. [PERSON] про відкликання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 06 грудня 2023 року за № 157. Позивачка подала заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняла спадщину за законом. 13 грудня 2023 року, по реєстру за № 1554 між спадкоємцями укладено Договір про поділ спадкового майна, згідно якого, дочці померлої [PERSON] переходить 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , а внучці померлої [PERSON] земельна ділянка для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, площею 1,54 га, яка розташована на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 02 лютого 2017 року № 97, станом на 02 лютого 2017 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Постановою № 152/02-14 від 29 грудня 2023 року приватним нотаріусом Захарків Т. Б., відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері гр. [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 2017 року [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки, площею 0,1401, яка розташована в с. Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області, належала батьку - померлому гр. [PERSON] . Так, згідно довідки виданої Великогаївською сільською радою № 1140 від 22 грудня 2023 року, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом із [PERSON] (донька), [PERSON] (зять), [PERSON] (внук). З огляду на вказане, [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 2/3 (дві третіх) житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді від 12 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/15092/24; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 07 серпня 2024 року, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. та витребувано від третьої особи належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 51-2023, заведену після померлої [INFO] [PERSON] 10 вересня 2024 року судом зареєстровано пояснення приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б.; на виконання ухвали суду від 07 серпня 2024 року надано копію матеріалів спадкової справи № 51-2023, заведену після померлої [INFO] [PERSON] . Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 10 вересня 2024 року, витребувано від Великогаївської сільської ради належним чином засвідчені витяги з погосподарської книги, станом на 15 квітня 1991 року стосовно будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , а також відомості про зареєстрованих мешканців. 10\~жовтня 2024\~року судом\~отримано лист від Великогаївської\~сільської ради, на виконання ухвали суду від 10 вересня 2024 року надано копію витягу з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року стосовно будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні, яке відбулося 03 січня 2025 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник\~позивачки [PERSON] \~адвокатка Білик\~Л.\~С.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримувала\~в повному\~обсязі з\~мотивів викладених\~у позовній\~заяві,\~просила задовольнити.\~Суду пояснила,\~що матір\~її довірительки\~також успадкувала\~після смерті\~чоловіка [PERSON] \~1/3\~частину будинку\~ [ADDRESS] ,\~а тому\~сторона позивача\~просить визнати\~в порядку\~спадкування за\~законом саме\~2/3\~частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що не перешкоджає розгляду справи. У своїх поясненнях приватний нотаріус Захарків Т. Б. зазначає, що позивачка після отримання відмови в оформленні права на спадщину нотаріусом скористалася своїм правом та звернулася до суду за правилами позовного провадження про визнання права власності на спадкове майно Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] у віці 78 років помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 222, виданого 04 березня 2017 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я., земельну ділянку площею 0,1401 га, яка розташована в селі Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] успадкувала його донька [PERSON] . [INFO] у віці 53 років помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 вересня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. [INFO] у віці 83 років померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2023 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району. Згідно довідки\~Великогаївської сільської\~ради №\~245\~від 07\~березня 2024\~року [PERSON] \~до дня\~своєї смерті\~булу зареєстрована\~та проживала\~ по\~ [ADDRESS] .\~Разом із\~померлою були\~зареєстровані: [PERSON] (донька), [PERSON] (зять), [PERSON] (внук). 10 вересня 2024 року на запит суду від приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. надійшов лист № 148/01-16 від 09 вересня 2024 із копіями матеріалів спадкової справи № 51-2023, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . За змістом цих матеріалів, 22 листопада 2023 року до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. надійшла заява № 147 від [PERSON] про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] , за якою і було заведено спадкову справу № 51-2023 до майна померлої. У заяві повідомлялося про наявність іншого спадкоємця [PERSON] 06 грудня 2023 року до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. надійшла заява № 157 від [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. 08 грудня 2023 року до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. надійшла заява № 158, від [PERSON] про відкликання заяви № 157 від 06 грудня 2023 року про прийняття спадщини за заповітом, нею була подана заява про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття її за законом. Повідомлено, що іншим спадкоємцем є внучка померлої [PERSON] . Відповідно до повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0042607331, сформованого 06 грудня 2023 року, [PERSON] народилася [INFO] , у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0042607316, сформованого 06 грудня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] 23 січня 1993 року зареєстрували шлюб про що відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції склав актовий запис № 73. 13 грудня 2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. та зареєстрований у реєстрі за № 1554. Згідно\~цього договору\~дочці померлої\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~переходить 1/3\~частки житлового\~будинку [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро, технічної інвентаризації 02 лютого 2017 року за № 985, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого Тернопільською районною радою 25 липня 1987 року на підставі рішення виконкому № 180 від 21 липня 1987 року, та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 326. Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т. Б. постановою № 152/02-14 від 29 грудня 2023 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи відмову тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцеві. Згідно витягу з погосподарської книги, станом на 15 квітня 1991 року, будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , мало статус колгоспного двору в якому були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] . 02 лютого 2017 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно Висновку про ринкову вартість від 29 квітня 2024 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , складає 213 250 грн. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою двору був [PERSON] , та його членами: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] . Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/3. [INFO] померла [PERSON] . У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] , вважається такою, що прийняли спадщину після смерті матері, успадкувала 1/3 частину житлового будинок по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування яка описана судом вище. Водночас, позивач [PERSON] не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.\~3\~зазначеного\~Закону,\~речові\~права\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяження,\~що\~виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966\~року, яка була\~чинною на\~час набуття\~сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на\~право власності.\~Зокрема,\~у разі\~будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у\~смузі міста\~або селища\~міського типу,\~виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання\~земельної ділянки\~для будівництва,\~дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в\~експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує\~питання про\~оформлення права\~власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померла [PERSON] була членом колгоспного двору, однак правовстановлюючий документ видавався на голову колгоспного двору [PERSON] - свідоцтво на право особистої власності, видане Тернопільською районною радою 25 липня 1987 року на підставі рішення виконкому № 180 від 21 липня 1987 року, та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 326, яке суду та нотаріусу не було надано. Отож, оскільки право [PERSON] на спадкове майно не визнається у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом визнання за нею права власності: на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання за нею ще 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яку цей спадкодавець успадкувала після смерті чоловіка, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки не вважає, що на час звернення позивачки і з цією частиною позовних вимог, її право оспорюються або не визнається. Згідно вищеописаного свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 222, виданого 04 березня 2017 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я., земельну ділянку площею 0,1401 га, яка розташована в селі Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] успадкувала його донька [PERSON] . Отож, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, позивачка спадкувала майно цього спадкодавця, однак відсутні будь-які відомості щодо успадкування саме померлою [PERSON] майна [PERSON] , зокрема1/3 частини житлового будинку за вищевказаною адресою, як і не надано суду постанови нотаріуса про відмову позивачці в оформленні права на спадщину цієї частки після смерті матері. Суд не може підміняти собою державні органи та порушувати встановлену законом процедуру оформлення прав на спадщину. На підставі наведеного,

Outcome: partial