Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулось до суду з вказаним позовом до відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 18.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та\~ [PERSON] \~був укладений Договір про надання грошових коштів у позику №2746320124. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., строк позики 30 днів, дисконтна (знижена) процентна ставка 1,99 % на день, базова процентна ставка 2,5% % на день. Дата надання позики 18.01.2024, дата повернення позики 17.02.2024. Позикодавець свої зобов`язання відповідно до умов Договору виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень. Відповідач всупереч умовам Договору позики, зобов`язання за Договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Внаслідок чого, заборгованість відповідача перед відповідачем складає 51000,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000,00 гривень; заборгованість за процентами у розмірі 41000,00 гривень. Вказану заборгованість у загальному розмірі 51000,00 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26). В позовній заяві представник позивача просив суд розглядати справу без участі представника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС». Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та\~ [PERSON] \~був укладений Договір про надання грошових коштів у позику №2746320124 (а.с.8 зворот-10 зворот). Відповідно до умов договору, відповідач отримав позику у розмірі 10000,00 грн., строк позики 30 днів, дисконтна (знижена) процентна ставка 1,99 % на день, базова процентна ставка 2,5% % на день. Дата надання позики 18.01.2024, дата повернення позики 17.02.2024 (а.с.8 зворот-10 зворот). Договір відповідачем [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором uib6zumx1та зазначено електронний платіжний засіб [NUMBER] (тел. [NUMBER] ). Крім того, відповідачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику (Додаток №1 до Договору №2746320124 від 18.01.2024) одноразовим ідентифікатором uib6zumx1 та Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором ttw74km91, відповідно до яких, реальна річна процентна ставка становить 29653,85%, загальна вартість позики становить 15970 грн. (а.с.11, 15 зворот-17). Відповідно до Квитанції до платіжної інструкції №19740-1354-82594748 від 18.01.2024, ТОВ «Іннова Фінанс» перераховано 18.01.2024 о 16:20 год. на картку [NUMBER] (тел. [NUMBER] ) кредитні кошти у розмірі 10000,00 гривень (а.с.15). Згідно Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №2746320124 від 18.01.2024, заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає 51000,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000,00 гривень; заборгованість за процентами у розмірі 41000,00 гривень. Проценти нараховувались по 30.06.2024 включно (а.с.21 зворот). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що Договір позики укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Як вбачається із справи, відповідачем підписано Договір надання грошових коштів у позику №2746320124 від 18.01.2024, Таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за Договором від 18.01.2024 та Паспорт споживчого кредиту від 18.01.2024 електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів uib6zumx1 та ttw74km91. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Укладення між банком та відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», позаяк банк доводить зазначену обставину Анкетою-заявою, банк ідентифікував боржника отримавши (П.І.Б., РНОКПП, місце проживання, місце роботи, телефон, дані паспорту та ін..), просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись ним для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором; визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Враховуючи викладене, суд вважає, що між сторонами було належним чином укладено Договір позики, згідно якого позичальник (Відповідач) отримав кредитні кошти, шляхом перерахування позики у розмірі 10000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] , а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини. За змістом ст. 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10000,00 грн. Оскільки Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом 41000,00 грн., нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, викладеними у Паспорті споживчого кредиту, підписаного сторонами 18.01.2024 року, то така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку. За результатами судового розгляду позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved