Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

28 травня 2024 року Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, у якій позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у ДПС України відомості про перетин державного кордону відповідачем. Витребувано у ГУ ДПС України в Одеській області відомості про РНОКПП відповідача. Підготовче засідання призначено на 03 липня 2024 року. 03 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ДПС України надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 30 травня 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 09 липня 2024 року з`явилася позивачка. Інші учасники справи у підготовче засідання - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти розгляд справи на 17 липня 2024 року. 16 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від позивачки надійшла заява про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 17 липня 2024 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання позивачки про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 09 вересня 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 09 вересня 2024 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти підготовче засідання на 16 жовтня 2024 року. 17 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від Органу опіки і піклування ПРА ОМР надійшла заява, у якій вони повідомили суд про те, що наразі Орган опіки і піклування ПРА ОМР здійснює складання висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав. Просили суд здійснити розгляд справи за їх відсутності. 25 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від позивачки надійшла заява про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 16 жовтня 2024 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти підготовче засідання на 26 листопада 2024 року. 12 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ПРА ОМР надійшла заява, у якій вони просило долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. У заяві заявник просив здійснити розгляд справи за відсутності. У підготовче засідання, призначене на 26 листопада 2024 року учасники справи - не з`явилися хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Засідання по справі призначення на 19 грудня 2024 року. У судове засідання, призначене на 19 грудня 2024 року учасники справи - не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 05 лютого 2025 року. 04 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі, у якій заявник просить здійснити розгляд справи без участі. У судове засідання, призначене на 05 лютого 2025 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи - не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання, призначене на 04 лютого 2025 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року №523/15674/21 (а.с.11). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року №523/15674/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.11). За період шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Згідно із ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень статті 214 СК України, ч.1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. У постанові Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 362/4847/20 вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач надав суду копію заяви [PERSON] до керівника Служби у справах дітей ОМР, з якої вбачається, що з 20.10.2020 року дитина - [PERSON] проживає з мамою - [PERSON] та бабусею - [PERSON] . В заяві зазначено, що вони приймають активну участь у вихованні дитини, при цьому, відповідача вона жодного разу не бачила. Зазначає про те, що віг не бере участі у вихованні дитиною. Також зазначає про те, що дитина завжди охайна, вихована і привітна. (а.с.14). Також, надано суду копію заяви [PERSON] , у якій зазначено, що з моменту народження дитини, [PERSON] виконує його. Допомагає їй [PERSON] та близькі родичі. За цей час біологічний батько дитини - не з`являвся, участі у вихованні дитини та її матеріально-фінансовому забезпеченні - не бере (а.с.15). Зі змісту довідки від 07.02.2024 року №3, що видана ТОВ «ЖЕК «КОМПЛЕКС», [PERSON] (власник квартири), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (онук) проживають з жовтня 2020 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно копії довідки від 05.02.2024 року №94, що видана ТОВ «НВБФ «ТЕРРА», [PERSON] з 01.02.2024 року працює в ТОВ «НВБФ «ТЕРРА» на посаді консультанта косметичних товарів аптеки №76 (а.с.17). У відповіді з Державної прикордонної служби України від 30.05.2024 року вказано, що відомості про перетин кордону [PERSON] у період з 08.11.2017 року по 31.05.2024 року - не виявлені. Згідно ч.ч.4-5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, який повинен містити відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком / матір`ю своїми обов`язками і були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей. Такий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13191/19-ц. У висновку від 11.11.2024 року №01-05-8/1292вх, що складений Пересипською районною адміністрацією ОМР зазначено, що 01.11.2024 року спеціалістами органу опіки і піклування ПРА ОМР було обстежено умови проживання родини [PERSON] про що складено відповідний акт. Матір`ю створено необхідні умови для проживання дитини. У дитини окреме ліжко, шафа, іграшки, в наявності одяг та взуття по сезону відповідного віку. Також, у висновку зазначено про те, що 30.09.2024 року Центром соціальних служб ОМР було здійснено вихід для проведення оцінки потреб сім`ї родини [PERSON] за наслідками якого, складено акт оцінки потреб сім`ї. Вказано, що мати здатна виконувати батьківські обов`язки щодо виховання і догляду дитини. За наслідками розгляду питання про доцільність / недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, Орган опіки і піклування ПРА ОМР виснував про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Будь-яких доказів, спрямованих на підтвердження того, що [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки та бере участь у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] суду надано не було. У постанові КЦС ВС від 13.07.2022 у справі № 366/2047/18 зазначено, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Верховний Суд зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав здійснене згідно із законом, спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України») У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Враховуючи те, що [PERSON] тривалий час уникає від виконання своїх батьківських обов`язків, як батька дитини, що випливають із положень чинного законодавства та відсутність його участі у фізичному та духовному розвитку дитини, беручи до уваги той факт, що сама процедура носить законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав, а також наведення чітких та достатніх доводів зі сторони позивача, що підтверджують доцільність позбавлення батьківських прав, суд доходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі зазначеного,

Outcome: approved