Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

23.07.2024 року Національна академія внутрішніх справ через свого представника Бондаренко А.В. звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних від суми заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року у справі №128/4412/16-ц позов НАВС до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь НАВС 35\~834,02 грн. вартість витрат за період навчання та 1\~378,00 грн. судового збору. Відповідач вказане рішення суду не оскаржив, тим самим визнав його. 02.06.2017 року рішення суду набуло законної сили. Надалі рішення суду було звернуто до виконання шляхом направлення до виконавчої служби виконавчого листа. 25.07.2017 року було відкрито виконавче провадження №54364649. При цьому, виконавче провадження №54364649 було завершено, однак виконавчий лист не було повернуто до позивача. Станом на дату подання позовної заяви НАВС повторно не зверталося до виконавчої служби та рішення суду не виконано. Отже, оскільки відповідачем не виконано рішення суду, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача 19\~480,11 грн., з яких: 16\~126,62 грн. інфляційне збільшення від суми заборгованості та 3\~353,49 грн. 3% річних від суми заборгованості. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2024 року цивільну справу передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, у зв`язку з тим, що зареєстрований місцем проживання відповідача є м.Вінниця. В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 28.10.2024 року на адресу суду від представника відповідача Окунєва І.С. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник вказав, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явленні до примусового виконання протягом 3 років. При цьому, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. [PERSON] вважає, що строк позовної давності у спірних правовідносинах відповідачем пропущений, як за основною вимогою та і за додатковою, та просить його застосувати при вирішенні спору, тому при задоволенні позовних вимог слід відмовити. 31.10.2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник вказав, що відповідачем не було сплачено коштів на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року у справі №128/4412/16-ц, починаючи з дати набрання рішення законної сили (02.06.2017 року) по дату подання позовної заяви 23.07.2024 року, тобто протягом 7 років. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів про сплату коштів на виконання рішення суду. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 03.11.2024 року представник відповідача Окунєв І.С. подав свої заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Окунєв І.С. позовні вимоги не визнав, вказав, що позивачем пропущено строк позовної давності, з цих підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року в цивільній справі №128/4412/16-ц позов Національної академії внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі було задоволено. Вирішено стягнути з відповідача [PERSON] , ідентифікаційний номер- [NUMBER] , на користь позивача Національної академії внутрішніх справ у рахунок відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 35 834 гривень 02 копійок. Стягнути з відповідача [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь позивача Національної академії внутрішніх справ у рахунок сплаченого судового збору по даній справі у сумі 1\~378,00 гривень (а.с.14-18). Відповідно до Листа начальника ВФЗБО НАВС Сергія Гуцалюка, станом на 26.06.2024 року кошти на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року по справі №128/4412/16-ц від [PERSON] на рахунок НАВС не надходили. Заборгованість [PERSON] перед НАВС становить 35\~834,02 грн., а також судовий збір 1\~378,00 грн. (а.с.9). 25.07.2017 року головним державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Щегловою О.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №128/4412/16-ц (а.с12). 03.04.2018 року постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Щегловою О.М. передано виконавчий документ №128/4412/16-ц виданий 05.07.2017 року до Центрального відділу ДВС м.Вінния ГТУЮ у Вінницькій області (а.с.13). Відповідно до Листа №7905/15.3-25 від 04.08.2018 року Вінницький районний суд ДВС ГТУЮ у Вінницькій області повідомив, що 25.07.2017 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54364649. Згідно відповіді від 30.10.2017 року Держпродспоживслужби у Вінницькій області сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована. Згідно відповіді УДМС у Вінницькій області від 31.10.2017 року діючий закорданний паспорт у боржника відсутній. Відповідно до відповіді КП «ВООБТІ» від 06.12.2017 року за боржником зареєстровано 1/6 житлового будинку за місцем проживання боржника: [ADDRESS] . Згідно відповідей від 05.10.2017 року ДФС України та ПФУ рахунки відкритті юридичними або фізичними особами відсутні, боржник не працює, пенсії не отримує. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2017 року за боржником зареєстрована квартира. 27.03.2018 року здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника. 03.04.2018 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Центрального ВДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області для проведення виконавчих дій за місцем виявлення майна (а.с.11). 30.09.2020 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Хмельницький) Шумер О.В. виконавчий лист №128/4412/16-ц повернуто стягувачу (а.с.109). 14.03.2024 року та 09.05.2024 року НАВС звертався до відповідача [PERSON] із вимогою відшкодувати витрати пов`язаних з утримання у НАВС (а.с.19-20). Інформація щодо відкритих виконавчих проваджень №54364649 відносно [PERSON] в АСВП відсутня (а.с.8). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2, та ч. 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а також у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Отже між сторонами виникло грошове зобов`язання на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Разом з тим, за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року в\~справі №128/4412/16-ц\~на користь позивача було вирішено стягнути з [PERSON] \~35\~834,02 грн. заборгованості та 1\~378,00 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 02.06.2017 року, а отже період прострочення починається з 03.06.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Верховний Суд неодноразово наголошував, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред` явлення документа до виконання, оскільки якщо цей строк пропущений, виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред` явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425). Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Суд погоджується з твердженням відповідача, що з моменту повернення виконавчого листа, виданого на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року у справі №128/4212/16-ц, минуло більше трьох років, доказів поновлення строку пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання позивачем не надано. За таких обставин, з огляду на правову позицію Верховного Суду, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року у справі №128/4212/16-ц, та відповідний виконавчий документ, не підлягають виконанню у зв`язку з законодавчою забороною виконання документу зі спливом строку пред`явлення його до виконання. Зобов`язання у зв`язку з невиконанням рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року у справі №128/4212/16-ц фактично є припиненими неможливістю їх виконання. Відповідне виконавче провадження закінчено більше трьох років тому, що що підтверджується відповідними відомостями з АСВП. Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з пропущенням позивачем строку позовної давності. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати зилишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed