Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Пінг-понг»\~через свого\~представника \~за довіреністю\~Ланового Є.\~М. звернувся\~до суду\~із позовомдо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1647259 від 17.01.2020 в сумі 21\~365,75 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 17.01.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 1647259. За кредитним договором ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн строком на 20 днів зі сплатою відсотків відповідно до умов укладеного договору. 20 серпня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» був укладений договір факторингу № 02/08, за яким первісний кредитор передав новому кредитору ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. На підставі вказаного договору позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21\~365,75 грн, з яких 8\~550,00 грн сума заборгованості за кредитом, 11\~644,75 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією та 171,00 грн сума заборгованості за пенею. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання за ним та після відступлення права грошової вимоги до ТОВ «Діджи фінанс» не здійснював погашення заборгованості. 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-понг» був укладений договір факторингу № 1/15, за яким первісний кредитор передав новому кредитору ТОВ «ФК «Пінг-понг» за плату належні йому права вимоги до відповідача. На підставі вказаного договору позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21\~365,75 грн, з яких 8\~550,00 грн сума заборгованості за кредитом, 11\~644,75 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією та 171,00 грн сума заборгованості за пенею. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання за ним та після відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Пінг-понг», не здійснював погашення заборгованості. Такі дії з боку відповідача порушують права позивача, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1647259 від 17.01.2020 в сумі 21\~365,75 грн та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 23.12.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без повідомленням сторін. Відповідачеві встановлений строк для подання відзиву на позов. Відзив на позов від відповідача не надійшов, а отже відповідач не скористався правом подання відзиву у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Також, при розгляді вказаної цивільної справи суд враховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регламентовані Законом України «Про електронну комерцію» (Закон № 675-VIII). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У свою чергу частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Вимогами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII передбачено, що у разі укладення електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви на кредит № 1647259 від 17.01.2020, заповненої відповідачем у електронній формі, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 1647259 у електронній формі (а.с. 16-17, 31-36). За умовами кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 10\~000,00 грн (п. 1.2 кредитного договору). Кредит надається строком на 20 днів з 17.01.2020, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 06.02.2020 (п. 1.3-1.4 Кредитного договору). За надання кредиту позичальник сплачує комісію у сумі 1 000,00 грн, що нараховується одноразово за ставкою 10 % від суми кредиту за договором ( п. 1.5.1 кредитного договору). Проценти за користування кредитом: 3 000,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.6. кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього договору. Згідно п. 2.2.3. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4,якщо Позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства. Крім того, п. 2.3. кредитного договору передбачена пролонгація кредиту: 2.3.1. Позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту, а саме якщо строк продовження кредиту 3 дні - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 3%, якщо 7 днів 5%, якщо 15 днів 10%. За наявності домовленості між позичальником та позикодавцем пролонгація може здійснюватись на інших умовах ніж передбачено цим пунктом. З наданого суду розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 1647259 (а.с. 22-24), ураховуючи пролонгацію договору, проведену у відповідності до умов кредитного договору, становить 21\~365,75 грн, з яких 8\~550,00 грн сума заборгованості за кредитом, 11\~644,75 грн сума заборгованості за відсотками, 1 000,00 грн сума заборгованості за комісією та 171,00 грн сума заборгованості за пенею. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував на картковий рахунок позичальника грошові кошти у сумі 10\~000,00 грн, на підтвердження чого суду надано платіжне доручення № 13953518 від 17.01.2020 (а.с. 60). Відповідач [PERSON] кредитні грошові кошти своєчасно не повернув ТОВ «Мілоан», не сплатив відсотки та комісійні платежі згідно умов укладеного договору, що за своєю природою є порушенням умов укладеного договору. \~ \~ \~ \~Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). \~ \~ \~ \~У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). \~ \~ \~ \~Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторинг, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 20 серпня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» був укладений договір факторингу № 02/08, за яким клієнт передав фактору ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. На підставі вказаного договору фактор набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21\~365,75 грн, з яких 8\~550,00 грн сума заборгованості за кредитом, 11\~644,75 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією та 171,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 20, 37-49). 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-понг» був укладений договір факторингу № 1/15, за яким клієнт передав фактору ТОВ «ФК «Пінг-понг» за плату належні йому права вимоги до відповідача. На підставі вказаного договору позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21\~365,75 грн, з яких 8\~550,00 грн сума заборгованості за кредитом, 11\~644,75 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією та 171,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 21, 50-56). Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене суд дійшов висновку про доведення факту невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 1647259 від 17.01.2020, наявністю у нього простроченої заборгованості та наявністю у позивача права вимоги повернення боргу, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення позову. Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Ураховуючи, що за наслідком розгляду цивільної справи позовні вимоги ТОВ «ФК «Пінг-понг» судом задоволені повністю, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача також підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. ( а.с. 25-30, 57), а всього 8\~422,40 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved