Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

24\~липня 2024\~року до\~Піщанського районного\~суду Вінницької\~області надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в\~якій \~позивач просить\~суд \~стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~жителя \~ [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, починаючи з дня подання позову до суду та до повноліття дитини, а також просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати по справі. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що з\~відповідачем зареєструвала\~шлюб \~08\~березня 2022\~року,\~ що\~підтверджується свідоцтвом\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданим Томашпільським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ у\~Тульчинському районі\~Вінницької області\~Центрально-Західного\~міжрегіональног о\~управління юстиції\~(м.\~Хмельницький)\~08\~березня 2022\~року.\~В шлюбі\~в них\~ народилася\~дочка \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданим виконкомом\~Томашпільським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану \~у Тульчинському\~районі Вінницької\~області Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~юстиції (м.\~Хмельницький)\~20\~травня 2022\~року.\~Позивач зазначає,\~що на\~даний час\~їхній з\~відповідчаем \~шлюб фактично\~не існує,\~ відповідач\~з сім`єю\~не проживає,\~матеріальну допомогу\~на утримання\~дитини \~надає частково,\~а \~позивач на\~даний час\~не працює,\~так як\~перебуває у\~відпустці по\~догляду за\~малолітньою дитиною.\~Дочка проживає\~разом з\~позивачем та\~перебуває на\~її утриманні.\~Позивач зазначає,\~що \~відповідач \~є фізично\~здоровим,\~працює не\~офіційно та\~ розмір\~його \~заробітку позивачу\~невідомий,\~ позивач\~вважає,\~що \~відповідно \~ч.\~1\~ст.\~184\~СК України\~повинен сплачувати\~аліменти на\~утримання дочки\~в твердій\~грошовій сумі\~з урахування\~мінімального \~розміру \~аліментиів,\~що відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~складає 50%\~прожиткового \~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~А тому,\~враховуючи,\~що їхнній\~ з\~відповідачем дитині\~повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального та соціального розвитку, а такий рівень життя вона сама матеріально не зможе забезпечити, вважає, що відповідач повинен забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2024 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 25 липня 2024 року було направлено запит до Томашпільської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , [INFO] . 09 серпня 2024 року на адресу суду від Томашпільської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за № 15-03-14/192 від 07 серпня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року в даній справі було відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. В судове засідання 04 лютого 2025 року позивач [PERSON] та її представник адвокат Гордаш Н.М. не з`явились, проте представником подані заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника та заява від 04.02.2025 року про згоду щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання у даній справі не з`явився, про судові засідання призначені на 09 вересня 2024 року та 04 лютого 2025 року був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом у зворотних рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання надсилались копія позовної заяви з додатками та повістки про виклик до суду. Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився до суду без поважних причин. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 08 березня 2022 року, про що Томашпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено актовий запис за № 10 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] являються\~батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що сторони по справі проживають окремо. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України,\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. В частині 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду на підставі наданих суду письмових доказів, а саме долучених до позовної заяви копії витягу з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] № 2022/000052178 та довідки відділу (центру) надання адміністративних послуг Студенянської сільської ради № 100 від 17.07.2024 року про фактичне місця проживання особи, судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] , та разом з нею за вказаною адресою проживає її дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 9) Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що суду не надано жодних доказів та під час судового розгляду не встановлено обставин про досягнення між сторонами батьками дитини домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину, в тому числі, того з них, хто проживає окремо від дитини, суд знаходить підстави для присудження коштів на утримання дитини за рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня встановлено в розмірі 2563 гривні. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, в зв`язку з чим позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial