Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Представник Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості Гопкало І. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Київського обласного центру зайнятості неправомірно отриману допомогу по безробіттю у сумі 7411,02 грн, а також 3028,00 гривень судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач була зареєстрована у Переяславському управлінні Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості як безробітна з 16.02.2024 по 08.07.2024 та на підставі наданих нею відомостей та документів, їй була призначена допомога по безробіттю. Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що відповідачка при реєстрації в службі зайнятості та під час перебування на обліку як безробітна приховала факт належності її до зайнятого населення, а саме, що перебувала в цивільно-правових відносинах з середньою загальноосвітньою школою № 279 ім. П. Григоренка м. Києва, про що складено відповідний акт № 2 від 11.07.2024. За період перебування на обліку з 16.02.2024 по 08.07.2024 [PERSON] була нарахована допомога по безробіттю в розмірі 7411,02 грн. Позивачем відповідачу була направлена претензія від 12.07.2024 за № 784 з вимогою сплатити суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю, однак відповідач добровільно її не повернула. Виходячи з вищевикладеного, представник позивача просила стягнути з відповідача неправомірно отриману допомогу по безробіттю та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 29.11.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Направлені відповідачу копія ухвали суду від 29.11.2024 та позовна заява з додатками за зареєстрованою адресою місця проживання повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відмовився», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України дає суду підстави вважати їх врученими. На момент розгляду справи відповідач не скористалася своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, заяви із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, враховуючи наступне. 16.02.2024 [PERSON] звернулася до Переяславського управління Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості з заявами про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю та про надання статусу безробітного. За особистими заявами відповідача, наказом від 16.02.2024\~№ НТ240216 [PERSON] \~\~був наданий статус безробітного з 16.02.2024, наказом від 19.02.2024 № НТ240219 призначена допомога по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст.\~23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~від 6 до 12 років -\~60 % середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100 % - 120 к.д., 50 % - 120 к.д. з 17.02.2024 по 13.10.2024. Згідно з Наказом № НТ240219 від 19.02.2024 прийнято рішення розпочати виплату допомоги по безробіттю з 17.02.2024. Згідно з Наказом № НТ240603 від 03.06.2024 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з тим, що на дату набуття чинності Закону № 2622 строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів. Наказом № НТ240717 від 17.07.2024 припинено реєстрацію безробітного з 08.07.2024 у зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (контракту), відповідно до абзацу 3 пп. 1 п. 30 Порядку. Наказом № НТ240725 від 25.7.2024 призначено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч.3 ст.36 ЗУпЗДССВБ з 17.02.2024 по 16.05.2024. Сума боргу 7411,02 грн. Як вбачається з акта № 2 розслідування страхового випадку до особової справи [PERSON] від 11.07.2024, [PERSON] при реєстрації в службі зайнятості 16.02.2024 не надала інформацію, про те, що перебуває в цивільно-правових відносинах з СЗОШ № 279 ім.П.Григоренка, відповідно, не мала права на отримання статусу безробітного та на допомогу по безробіттю. «Акт з вини особи». Згідно з довідкою Бориспільської філії Київського обласного центру ДСЗ від 29.10.2024 № Е105428/10/2-24/0003 дохід [PERSON] за період з 17.02.2024 по 16.05.2024 становить 7411,02 грн нарахована допомога по безробіттю. Судом досліджено копію наказу № 47 від 31.01.2024 в.о. директора СЗОШ № 279 ім. П. Григоренка Л. Остролуцької про звільнення [PERSON] згідно з ч.1 ст.36 КЗпП України; копію цивільно-правового договору №1 від 27.09.2023, укладеного між СЗОШ № 279 ім. П. Григоренка та [PERSON] про виконання останньою викладацької роботи; копію угоди від 17.05.2024 про розірвання цивільно-правового договору №1 від 27.09.2023; копію акту прийому-здачі виконаних робіт за цивільно-правовим договором №1 від 27.09.2023; копію пояснювальної записки [PERSON] від 16.02.2024; копію пояснювальної записки від 28.03.2024 №51. Відповідно до наказу № 17/13.01-29 від 12.07.2024 в.о. директора Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості зобов`язано заступника начальника відділу Гопкало І.І. стягнути з [PERSON] незаконно отримані кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 7411,02 грн за період з 17.02.2024 по 16.05.2024. З метою досудового врегулювання питання про добровільну сплату незаконно отриманих коштів, на адресу відповідача було направлено претензію № 784 від 12.07.2024 про необхідність добровільного повернення коштів в розмірі 7411,02 грн, сплачених як допомога по безробіттю на рахунок Київського обласного центру зайнятості, проте вимога була відповідачем проігнорована. Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним з принципів страхування на випадок безробіття є обов`язковість страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законом, та можливості добровільного страхування у випадках, передбачених законом. Частиною 1 статті 4 передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) (крім домашніх працівників, які не беруть добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч. 1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Частиною 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» застрахованим особам, зазначеним у\~частині першій\~статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до\~порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб. Відповідно до абз. 5 п. 3-3 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 90 календарних днів. Безробітним, строк виплати допомоги по безробіттю яких на дату набрання чинності цим Законом перевищує 90 днів, виплата допомоги по безробіттю припиняється через 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Законом. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. При розгляді письмових матеріалів судом встановлено, що відповідно до копії цивільно-правового договору № 1 від 27.09.2023, укладеного між СЗОШ № 279 ім. П. Григоренка та [PERSON] , остання зобов`язалася виконувати викладацьку роботу з 02.10.2023 по 31.05.2024 (Угода від 17.05.2024 про розірвання цивільно-правового договору № 1 від 27.09.2023). Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, зокрема, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Згідно з ч.1 ст.45 ЗУ «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, в тому числі, у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу зареєстрованого безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Відповідно до\~п.4\~ч.2\~ст.44\~ЗУ «Про\~зайнятість населення»\~зареєстровані безробітні\~зобов`язані\~протягом трьох\~робочих днів\~інформувати кар`єрного\~радника про обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені\~частиною першою\~статті 45 цього Закону.\~ Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем вчинено дії щодо встановлення обставин, які впливають на порядок виплати матеріальної допомоги по безробіттю, прийнято рішення в межах повноважень та відповідно до встановленого порядку та з визначених законом підстав про повернення допомоги по безробіттю. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надати докази дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. На підставі викладеного, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів у сумі 7411,02 грн, є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved