Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до Золотоніської\~міської ради\~Черкаської області\~про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини.\~Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що [INFO] \~померла мати\~позивача [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть Серія\~ [NUMBER] \~від 25.01.2024.\~Померлою,\~складено заповіт,\~який посвідчено\~нотаріусом та\~зареєстровано в\~реєстрі за\~№ 65319946.\~Виходячи зі\~змісту заповіту,\~який склала\~ [PERSON] ,\~все своє\~майно, де б\~воно не\~було і\~з чого\~б воно\~не складалося,\~і взагалі\~все те,\~що належатиме\~на день її смерті вона заповіла [PERSON] . Про складання [PERSON] заповіту на користь [PERSON] останньому не було відомо, оскільки їх стосунки були досить складними, розмови про заповіт не було, а при житті мати йому про це не сказала. Не володіючи інформацією про існування заповіту, позивач звернувся до нотаріуса та отримав копію заповіту. В подальшому позивач звернувся до фахівця в галузі права, де отримав роз`яснення, що він має першочергово звернутися до нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Звернувшись 15.10.2024 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач дізнався, що згідно статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено обов`язковість прийняття спадщини спадкоємцем. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 згаданого Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки позивач не прийняв спадщини, отримати таке свідоцтво позбавлений можливості. Разом з тим, нотаріус повідомила, що згідно даних Спадкового реєстру є інформація про посвідчення нотаріусом [PERSON] заповіту на ім`я позивача. Нотаріус роз`яснила позивачу про його право на звернення до суду із відповідним позовом про визнання судом додаткового строку для подання відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері. Тож, для отримання спадщини у встановлений законом строк позивач не мав змоги звернутися із заявою до нотаріуса, оскільки про існування заповіту не знав та вважає, що пропустив установлений законом строк з поважних причин, оскільки він через складні відносини не спілкувався з матір`ю. Враховуючи викладене вище, позивач просить встановити додатковий строк 1 (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] починаючи з моменту набрання рішення суду законної сили. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.10.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Витребувано у державного нотаріуса першої Золотоніської державної нотаріальної контори Колосовської С.О. спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2024 закрито підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до Золотоніської міської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та призначено справу до судового розгляду. У судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Золотоніської міської ради Черкаської області Сьомак Н.О. у судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2024 [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту від 04.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Сахно В.І., [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй на праві особистої власності майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі всього того, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право. Згідно постанови державного нотаріуса першої Золотоніської державої нотаріальної контори Колосовської С.О. від 16.10.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно відповіді на запит державного нотаріуса першої Золотоніської державної нотаріальної контори Колосовської С.О. №343/01-16 від 04.11.2024 спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається після смерті особи. Статтею 1270 ЦК України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Нормами ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з вимогами ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4/13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі у Збройних Силах України, тощо. Постановою Верховного Суду у складі постійної колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 були визначені поважні причини строку, необхідного для прийняття спадщини, а саме: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Крім того, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Дана позиція відповідає правовому висновку в справі № 130/2517/18 Верховного суду від 21 вересня 2020 року, де останній вказував, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до відповід на запит завідувача державного нотаріуса першої Золотоніської державної нотаріальної контори Колосовської С.О. від 04.11.2024 № 343/01-16, згідно алфавітних книг обліку спадкових справ та інформації зі спадкового реєстру, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Також суд враховує при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.03.2020 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181), які стосуються свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права. Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 17.03.2021 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 308/4272/19, провадження № 61-17072св20, які стосуються необізнаності спадкоємця про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, необізнаність [PERSON] про наявність заповіту, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що строк пропущений з поважних причин та позовні вимоги [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.\~133, ст. 141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved