Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи це тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті\~якого залишилося\~спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] на тій підставі, що за [PERSON] не зареєстровано право власності на даний будинок, внаслідок чого остання позбавлена можливості оформити свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку, а тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно чоловіка житловий будинок. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, щодо задоволення позову заперечень не висловив. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2025 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача не заперечує проти їх задоволення, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Петрівською селищною радою 30 квітня 2006 року (а.с.5), після смерті якого позивачка у встановлений законом спосіб прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №106/2022, заведеної приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Д.І. 05 серпня 2022 року (а.с.21-46). 06 грудня 2024 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Однак нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, мотивуючи тим, що згідно п. 4.16, 4.19 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємці зобов`язані надати документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, яке підлягає державній реєстрації. Документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, який успадковується, спадкоємцем не надано, право власності не зареєстровано, тому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок видати неможливо, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2024 року № 371/02-31 (а.с.11). Слід зазначити, що право власності на житловий будинок було зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, що підтверджується архівною довідкою № 43 від 11.08.2022 року, з якої вбачається що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , на підставі Договору дарування, виданого 24.12.1991 року Петрівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2404 (а.с.10). З вище вказаного вбачається, що право власності на житловий будинок зареєстровано та підтверджується архівними даними, однак сам Договір дарування втрачено, внаслідок чого унеможливлюється видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті чоловіка. Пунктом 53 Постанови КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», встановлено, що у разі коли документ, що посвідчує набуття права власності або інших речових прав, похідних від права власності, реєстрацію яких було проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, втрачено, пошкоджено чи зіпсовано, державна реєстрація такого права власності або іншого речового права, похідного від права власності, може бути проведена за бажанням заявника на підставі відомостей Державного земельного кадастру чи відповідно на підставі відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на підставі відомостей таких носіїв інформації. Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності або інших речових прав, похідних від права власності, на підставі відповідних документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на таких носіях інформації, з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа. Таким чином, суд дійшов висновку, що архівні дані бюро технічної інвентаризації є підтвердженням зареєстрованого права власності на житловий будинок за [PERSON] та підтверджується, що він дійсно був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , однак в зв`язку з тим, що документ про право власності на житловий будинок було втрачено, а також в зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка позбавлена можливості оформити свої права па спадкове майно після смерті матері в нотаріальному порядку. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняться внаслідок його смерті і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що чоловік позивачки на момент смерті був власником вищевказаного будинку, однак документ про право власності на даний будинок було втрачено, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно немає, а позивачка як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268,1296 ЦК України.

Outcome: approved