Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 14 лютого 2019 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що до листопада 2024 року з відповідачем проживали разом, після того як відповідач став проходити військову службу за мобілізацією, їхні шлюбні відносини припинилися, разом не проживають, ніяких відносин між собою не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків відносно один одного, відсутнє взаємопорозуміння, мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати в розмірі 1211 грн 20 коп. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року позивачка з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Зарічним районним у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №69, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади №2024/011187060 від 16 вересня 2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 10 грудня 2021 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась вказаним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст.\~114, абз. 2 ч. 3 ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені позивачкою та документально підтверджені 50% судових витрат по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 605,60 грн.

Outcome: approved