Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» про стягнення безпідставно отриманих коштів. Свої вимоги мотивує тим, що вона до 01.05.2022року була споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач зазначає, що 02.05.2022 року вона здійснила через ПриватБанк платіж у сумі 2051.40 грн за споживання природного газу відповідно до отриманого від ТОВ «Черкасигаз Збут» рахунку за спожитий газ за березень 2022 року. У травні 2022 року [PERSON] отримала від ТОВ «Черкасигаз Збут» рахунок на оплату за спожитий природний газ за квітень 2022 року на суму 3156.00 грн, який оплатила через ПриватБанк 02.06.2022 року. Потім позивач з`ясувала, що сума 3156.00 грн. це нарахування за два місяці: за березень , який вже був оплачений, та квітень. Згідно з Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 року № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 року за № 637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базовій річній пропозиції. Внаслідок зміни постачальника переплата за природний газ у сумі 2051.40 грн не була реалізована за призначенням. На звернення [PERSON] на урядову гарячу лінію про повернення ТОВ «Черкасигаз Збут» коштів у сумі 2051.40 грн, вона отримала відповідь від 23.09.2024 року за вих. № Б-252/1/5 за підписом директора ТОВ «Черкасигаз Збут», в якому відповідач не оспорює свого обов`язку повернення коштів та пояснює затримку надходженням великої кількості заяв про повернення коштів переплат від побутових споживачів та іншими причинами, не залежними від ТОВ «Черкасигаз Збут». За таких обставин [PERSON] змушена була звернутись до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» на свою користь переплату за природний газ в сумі 2051.40 грн. 23.12.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду, яка була направлена на адресу відповідача в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач був споживачем природного газу, який постачав відповідач за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до Наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 року № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 року за № 637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базовій річній пропозиції. Відповідно до наданих дублікатів чеків: платіжна інструкція 0.0.2532637382.1 від 02.05.2022 та платіжна інструкція 0.0.2565012154.1 від 02.06.2022 року та копій рахунків за березень та квітень 2022 року, позивачем було здійснено оплату в ПриватБанк, в сумі більшій, ніж фактичне споживання природнього газу та суму 2051.40 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивача про зміну постачальника не було повідомлено, у зв`язку з чим у позивача станом на травень 2022 року утворилася переплата відповідачеві, який не здійснював постачання газу, в сумі 2051.40 грн, що підтверджується відповіддю директора ТОВ «Черкасигаз Збут» за вих. № Б-252/1/5 від 23.09.2024 року. Позивач у позові зазначила, що сплачена нею сума коштів не була реалізована відповідачем по призначенню. Суд наголошує на тому, що вказану позивачем суму не спростовано відповідачем. Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пункт 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Статтею 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що діяльність з транспортування, розподілу та постачання природного газу підлягає ліцензуванню. ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії, виданої постановою Національної комісії, відповідно до постанови НКРЕКП № 838 від 29.06.2017 року. Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 року за № 637/37973, зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції. З урахуванням викладеного вбачається, що ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» з 01.05.2022 року здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими числовими значеннями об`єму спожитого газу, а тому сплачені кошти на рахунок відповідача за об`єм, який фактично не поставлений, є такими, що отримані безпідставно. Згідно із ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оцінюючи докази в сукупності та враховуючи те, що по особовому рахунку позивача існує переплата в сумі 2051.40 грн, що була сплачена за обсяг природного газу, який фактично не був наданий постачальником природного газу побутовому споживачу, оскільки даний факт не був спростований представниками відповідача, а тому сплачені позивачем кошти в розмірі 2051.40 грн. необхідно стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позов підлягає до повного задоволення. Що стосується судових витрат, то, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, згідно ст. 526, 1214 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved