Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Алієва Нурай, звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 25.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101234422, за яким відповідач має заборгованість у загальному розмірі 15827,86 грн, що складається з наступного: 1) 7334 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 6973,86 грн заборгованість за відсотками; 3) 1520 грн заборгованість за комісією, і право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» на\~підставі договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024. Таким чином,\~ [PERSON] \~має непогашену\~заборгованість перед\~позивачем за\~ кредитним\~договором \~№101234422 у розмірі 15827,86 грн. Крім того, 27.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22989-12/2021, за яким відповідач має заборгованість у загальному розмірі 8175 грн, що складається з наступного: 1) 3000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 5175 грн заборгованість за відсотками, і право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» на підставі договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 22989-12/2021 від 27.12.2021 у розмірі 8175 грн. З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 24002,86 грн та понесені позивачем судові витрати. 27.12.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 52). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 25.12.2021\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ [PERSON] в\~електронній формі\~було укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ 101234422, відповідно до якого відповідач отримав шляхом переказу на картковий рахунок кредит у розмірі 8000 грн строком на 15 днів (до 09.01.2022) зі сплатою відсотків за користування цим кредитом у розмірі 3000 грн, які нараховуються за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (базова відсоткова ставка). Комісія за надання кредиту складає 1520 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово у момент видачі кредиту (а.с. 6-10, 11). Згідно з розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит\~№ 101234422\~ [PERSON] станом на 30.11.2024 має заборгованість за вказаним договором у загальному\~розмірі 15827,86 грн, що складається з наступного: 1) 7334\~грн заборгованість за основною сумою\~боргу;\~2)\~6973,86 грн \~заборгованість за\~відсотками; 3) 1520 грн заборгованість за комісією (а.с. 16). 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та\~ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024,\~відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 101234422 на суму 15827,86 грн, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників від 16.07.2024 до відповідного договору факторингу (а.с. 12-13, 14, 15). Крім того, 27.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту № 22989-12/2021, відповідно до якого відповідач отримав фінансовий кредит у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на платіжну банківську картку, надану клієнтом, у розмірі 3000 грн строком на 30 днів (до 25.01.2022) зі сплатою відсотків у розмірі 912,50% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Також сторони узгодили, що у разі якщо клієнт не сплатив кредит у встановлений договором строк та\\або в разі пролонгації кредиту нарахування відсотків здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами, при цьому відповідач погодилася, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (а.с. 23-24, 25, 26). Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання\~фінансового\~кредиту\~№ 22989-12/2021\~ [PERSON] станом 30.11.2024 має заборгованість за вказаним договором у загальному\~розмірі 8175\~грн,\~що складається\~з наступного:\~1)\~3000\~грн\~\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу;\~2)\~5175\~грн\~ заборгованість\~за\~відсотками (а.с. 32). 13.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до відповідача за договором № 22989-12/2021 у розмірі 8175 грн, що зокрема підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників від 13.01.2023 до відповідного договору факторингу (а.с. 27-29, 30, 31). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору.\~Істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов зазначених договорів щодо своєчасної сплати сум кредиту, а також процентів за користування цим кредитом та комісії, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 101234422 від 25.12.2021 та договором про надання фінансового кредиту № 22989-12/2021 від 27.12.2021 у загальному розмірі 24002,86 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 90346 від 10.12.2024 (а.с. 46, 50). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved