Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

До Соснівського районного суду м.\~Черкаси звернувся [INFO] (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА [NUMBER] ) з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА [NUMBER] ) є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх проживаючих у будинку. Як зазначено у позові, з відповідачем укладено договір найму жилого приміщення, що знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] , типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір користування електроенергією за вказаною адресою. Відповідач на цей час є користувачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] і ознайомлений з правилами виконання зобов`язань у вищезазначених договорах. Однак, у порушення вимог чинного законодавства, відповідач не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті комунальних послуг: за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 у сумі 1\~595 грн 63 коп, за період з 01.01.2023 по 29.02.2023 року у сумі 7\~052грн 64 коп., за період з 01.04.2023 по 31.12.2023 року у сумі 13\~145 грн. 46 коп. та за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 у сумі 12\~902 грн 93 коп. На виконання вимог\~ст. 187 ЦПК України\~судом зроблено відповідні запити щодо одержання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача [PERSON] . Однак, станом на 13.12.2024 встановити відомості про зареєстроване місце проживання відповідача не вдалось, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №901745 від 13.11.2024, відповіддю на запит суду, наданою «Центром надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради вх.№47476 від 28.11.2024 та відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-13846/6-24 від 02.12.2024, вх. №49457 від 12.12.2024. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судові засідання, призначені для розгляду справи, представник позивача не прибув. Згідно з наявними у матеріалах справи заявами представник позивача просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання з розгляду справи не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, відповідно до положень статті 128 ЦПК України. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак, з гарантій статті 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, незалежно від того чи отримала відповідач адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення статті 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 223 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить до відомчого житлового фонду та перебуває на балансі [INFO] (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА № [NUMBER] ), що стверджується довідкою №297 від 29.10.2024. Відповідно до умов типового договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України від 15.04.1998, укладеного між сторонами, відповідачу надано в користування житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою начальника [INFO] (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА № [NUMBER] ) №296 від 29.10.2024, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також до позову надано договір про користування відомчим житловим приміщенням [INFO] (військова частина [NUMBER] ) від 2012 року, в якому відсутній підпис відповідача, як квартиронаймача, Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 27.12.2013, Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 22.12.2013 та Типовий договір про користування електричною енергією від 22.12.2013. Відповідно до довідки [INFO] (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА [NUMBER] ) №295 від 29.10.2024 квартиронаймач [PERSON] станом на 01.10.2024 має заборгованість по оплаті житла та комунальних послуг за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 у сумі 1\~595 грн 63 коп, за період з 01.01.2023 по 29.02.2023 року у сумі 7\~052грн 64 коп., за період з 01.04.2023 по 31.12.2023 року у сумі 13\~145 грн. 46 коп. та за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 у сумі 12\~902 грн 93 коп., загальна сума заборгованості становить 34\~696 грн 66 коп., що також стверджується наявними у матеріалах справи розрахунками. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (частина 3 статті 815 ЦК України). Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги\~це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з частиною 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли, відповідно до закону, ціни (тарифи) є регульованими. В такому випадку ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.11.2009 між сторонами укладений типовий договір найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України, за умовами якого, відповідачу надано у наймання жиле приміщення окрему квартиру загальною площею 53,2 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , яка обладнана водопроводом, водопостачанням, центральним опаленням, каналізацією, та електропостачанням та яка перебуває на балансі у [INFO] (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА № [NUMBER] ). Також, між сторонами було укладено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, типовий договір користування електроенергією та договір про користування відомчим житловим приміщенням за вказаною вище адресою. Судом встановлено про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за надані останнім комунальні послуги за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 у сумі 1\~595 грн 63 коп., за період з 01.01.2023 по 29.02.2023 року у сумі 7\~052грн 64 коп., за період з 01.04.2023 по 31.12.2023 року у сумі 13\~145 грн. 46 коп. та за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 у сумі 12\~902 грн 93 коп. Доказів, які свідчать про відмову відповідача від отримання комунальних послуг від позивача або невиконання чи неналежного виконання позивачем умов договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України від 15.04.1998, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договору про користування відомчим житловим приміщенням [INFO] (військової частини [NUMBER] ) від 2012 року, Типового договору про користування електричною енергією щодо надання позивачем комунальних послуг відповідачу за вказаною адресою, сторони суду не назвали та не надали. При цьому суд виходить з приписів частин 1, 5 статті 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та задоволення позову повністю. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved