Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що 07.09.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено Договір №77529317. Сума позики становить 7500 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до положень договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 6.5. правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77529317 . 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77529317 . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №77529317 . Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №77529317 від 07.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22085,11 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7500,00 грн., та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -14447,85 грн., інфляційні збитки - 120,00 грн., нараховані 3% річних - 17,26 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за Договором № 77529317 від 07.09.2021 у розмірі 22085,11 грн., та судові витрати . Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подав. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У силу п.1 частини першої ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша ст.1077 ЦК України). Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною першою ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.1 частини другої ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. За приписами ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку особа отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно із ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини першої ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини першої ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. У разі укладення договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що 07.09.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики №77529317, за умовами якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 7500 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Згідно з п.п.2.3 договору позики, дата надання кредиту 07.09.2021 року, дата повернення кредиту 21.09.2021 року, термін користування кредитом 14 діб. Вищевказаний договір позики відповідачем було підписано одноразовим електронним підписом sS1KB8C5EH. Умовами договору позики на період зазначений в п.п.2.3 договору, встановлена плата за користування кредитом у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до графіку розрахунку до договору позики від 07.09.2021 року №77529317 заборгованість за договором позики складає 8335,80 грн, з яких: сума кредиту - 7500 грн., заборгованість за процентами 835,80 грн.. 27.01.2022 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №77529317 від 07.09.2021 року, що укладений між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , що також підтверджується платіжним дорученням № 32465 від 27.01.2022 року. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27.01.2022 про відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] в сумі 21947,85 грн., з яких: 7500 - тіло кредиту; 14447,85 - заборгованість за процентами. 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило ТОВ «Колект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 77529317 від 07.09.2021 року, що укладений між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , що також підтверджується актом прийому-передачу Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 та Реєстром боржників до даного договору, згідно якого заборгованість відповідача [PERSON] становить 22085,11, з яких: 7500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 14447,85 грн. -заборгованість за нарахованими відсотками; 137 грн. 26 коп. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання договору позики, що укладення договору позики у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем договір позики не був би укладений сторонами, цей правочин у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини другої ст.1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини другої ст.1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). Окрім того, ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст.ст.1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За умовами п.5.5 договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року №10-01/2023, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ"Коллект Центр", кредитор зобов`язаний повідомити боржника про відступлення права вимоги за основним договором у порядку, передбаченого чинним законодавством або основним договором. Однак, матеріали справи не містять доказів направлення відповідного повідомлення [PERSON] про зміну кредитора та відступлення прав вимоги. Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування за договором позики №77529317 від 07.09.2021 був погоджений сторонами та становив 14 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір заборгованості складає 7500 грн. (тіло кредиту) , та відсотків відповідно до умов договору позики №77529317 від 07.09.2021 року становить 2089,50 грн за період з 07.09.2021 року по 21.09.2021 року виходячи з розрахунку: 7500 грн. (тіло кредиту) х 1,99% (базова відсоткова ставка) х 14 днів (строк позики). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3 % річних. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27.01.2022 про відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] в частині стягнення інфляційних збитків в сумі 120 грн., та нараховані 3 % річних в сумі 17,26 грн. до ТОВ "Вердикт Капітал " не передано, а тому в частині стягнення коштів 137,26 грн. задоволенню не підлягає. Відповідно дост.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 01.07.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №01-07/2024, заявка на надання юридичної допомоги №229 від 11.10.2024 року на суму 9000 грн.; витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. На думку суду, понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Виходячи з конкретних обставин даної справи, характеру виконаної роботи, принципів співмірності та розумності, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Розмір сплаченого та документально підтвердженого судового збору підлягає стягненню в сумі 1051,33 грн.. Отже загальна сума понесених судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача, складає 5051,82 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial