Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач, [PERSON] , зазначає, що 22 вересня 2017 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.10.2019 року шлюб між ними було розірвано. 01.04.2023 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Фактично з березня місяця 2019 року, всі турботи про сина, догляд за ним, його розвиток, виховання, були покладені тільки на неї і ніяким чином ці обов`язки не виконувались батьком, який залишив малюка, який фактично зростав без батька, без його турботи та ласки. Відповідач самоусунувся від виховання сина, не проявляв заінтересованості його життям. За період відвідування дитячого садочка, відповідач жодного разу не поцікавився досягненнями дитини і не з`являвся у КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №1 «Ясочка» Кам`янської міської ради, який відвідує його син з 30.11.2020 року. Неповнолітній син, [PERSON] , проживає разом з нею з 2019 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі. Відповідач має заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з вересня 2022 року по травень 2024 року, що становить 65 938,45 грн.. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання сина. Тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 22 вересня 2017 року Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 вересня 2017 року, актовий запис №246. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 333, матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.11). Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року по справі № 209/1722/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.9). Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 01 квітня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 квітня 2023 року, актовий запис №128. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 31.05.2024р. [PERSON] по ВП №59524743 має заборгованість зі слати аліментів у розмірі 69 354,95 грн. (а.с.16). Відповідно до довідки №02-09/103, наданої 16 травня 2024 року Комунальним закладом «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) - комбінованого типу №1 «Ясочка» Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ЗДО № 1 «Ясочка» з 30 листопада 2020 року по теперішній час (а.с.15). Відповідно до довідки №467, наданої 14 травня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Лідер-Комфорт», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Даний факт також підтверджується витягом №2023/003066303 з реєстру територіальної громади від 18.04.2023 року (а.с.7, 13). Згідно витягу №2024/005319021 з реєстру територіальної громади від 16.05.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до акту №41 про проживання, наданої 15 травня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Лідер-Комфорт», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою. Разом з нею проживає фактично без реєстрації її син, [PERSON] , [INFO] . Зі слів заявника проживають з 2019 року і по теперішній час, про що підтверджують сусіди (а.с.14). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 23.09.2024 року № 8 вих.-20/800 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак він цього не зробив, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надав. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] .. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved