Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У вересні 2024 року позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в якій просили визнати за [PERSON] та [PERSON] право на користування неприватизованим житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] ; визнати [PERSON] наймачем неприватизованого житлового приміщення квартири [ADDRESS] за договором найму житла. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що позивачі звертаються з позовною заявою про зобов`язання змінити умови договору найму житлового приміщення, визнання права на користування житловим приміщенням до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради. Вказують, що рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 204/16815/23 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] . Визнано [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування - житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська по справі № № 204/16815/23 набрало законної сили. Позивачі подали заяву до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . 30.07.21024 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав відповідь на розгляд заяви [PERSON] та [PERSON] . У відповіді була надана відмова у надані дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав перелік недоліків, які є у заяві [PERSON] та [PERSON] . Позивачі не погоджуються з рішенням Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради. Оскільки рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 204/16815/23 набрало законної сили, визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Враховуючи наявність рішення суду, Позивач-1 та Позивач-2 мають усі права, щодо укладення договору найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Крім того, Позивач-1 та Позивач-2 сплачують усі витрати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території в повному обсязі. 23.04.2019 року Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради ухвалено рішення № 389 «Про затвердження Порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення». Порядок регламентує питання надання Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу наймодавцю - житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд комунальної власності територіальної громади міста, на зміну умов договору займу займаного неприватизованого жилого приміщення. Надання дозволу на зміну умов договору здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення. Позивач-1 та Позивач-2 у відповідності до частини першої та другої статті 106 ЖК та Порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення», який затверджений рішенням №389 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради звернувся до Відповідача із нотаріально засвідченою заявою про надання дозволу на заміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Листом від 30.07.2024 року за № 3/16-3890 Відповідач відмовив Позивачу-1 та Позивачу-2 у наданні дозволу на заміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відмова відповідача мотивована тим, що позивачем не надано документ який підтверджує, його родинні стосунки з [PERSON] та [PERSON] яка є останнім наймачем житлового приміщення. Відсутні документи, що підтверджують особу та громадянства [PERSON] та [PERSON] . Однак дані твердження підтверджуються рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі 204/16815/23. Основним наймачем квартири був [PERSON] , якому ОЖКП «Південне» виділили квартиру [ADDRESS] . Разом з ним у квартирі проживали його дружина [PERSON] , його дочка [PERSON] та його син [PERSON] . В подальшому після смерті батька [PERSON] переоформила на себе договір найму житлового приміщення та приписала свою дочку [PERSON] . З моменту набрання законної сили рішення Красногвардійського районного суду місті Дніпропетровська по справі № 204/16815/23 [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Таким чином, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повинен змінити умови договору найму житлового приміщення, визнати право на користування житловим приміщенням за Позивачем -1 та Позивачем -2. Таким чином, оскільки наймач квартири [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування квартирою [ADDRESS] , 03.09.2021 та [INFO] та в спірній квартирі залишилися проживати [PERSON] та [PERSON] , тому враховуючи тривалість проживання позивачів у зазначеній квартирі, сумлінне користування позивачами зазначеним приміщенням, просять суд визначити позивачів наймачами житлового приміщення, квартиру [ADDRESS] та зміни договору найму на вказану квартиру. Представником третьої особи надано до суду пояснення щодо позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відмови вказано наступне. В позовній заяві позивач не згоден з відповіддю Департаменту житлового господарства від 30.07.2024, проте не наводить обставин, які б спростовували незаконність такої відповіді. Тобто, не зрозуміло яким чином відповідач порушив будь-яке право позивача, оскільки, як випливає із вимог Цивільного процесуального кодексу України між позивачем та відповідачем повинен існувати спір. Як вбачається з відповіді від 30.07.2024 з урахуванням усунення недоліків поданої заяви заявник додавши всі необхідні документи до заяви скористався б правом на отримання позитивної відповіді, проте обрав судовий спосіб захисту. Позовна вимога про визнання [PERSON] наймачем неприватизованого житлового приміщення квартири [ADDRESS] за договором найму житла визнається не чім іншим, як незаконною вимогою до суду втрутитись у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, виходячи за межі визначених законодавцем повноважень суду. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надано. Представник третьої особи в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, по наступним підставам. Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року по справі №204/16815/23 визнано [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до Департаменту житлового господарства ДМР із заявою про надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] . Листом від 30.07.2024 року №3/16-3890 Департамент житлового господарства ДМР повідомив [PERSON] , що департамент не має правових підстав для підготовки проекту рішення виконавчого комітету ДМР про зміну умов договору найму, оскільки наданий ним пакет документів має недоліки. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої, третьої статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частинами першою та другою статті 61 ЖК України закріплено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно з положеннями статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до частин першої, другої статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України). Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, у розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають у квартирі разом з наймачем. Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні, й інші обставини справи, що мають значення для справи, зокрема, чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Частиною другою статті 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо із жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. У зв`язку зі смертю основного наймача, договір найму на квартиру підлягає оформленню на ім`я члена сім`ї, який має право користуватися квартирою. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом, позивачі просили визнати їх право на користування неприватизованим житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] та визнати [PERSON] наймачем за договором найму житла. У позові посилаються на те, що ОЖКП «Південне» виділили квартиру [ADDRESS] [PERSON] . В квартирі проживали відповідний квартиронаймач [PERSON] , його дружина [PERSON] , та його діти донька [PERSON] та [PERSON] . В подальшому донька зареєструвала онуку [PERSON] . Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради ухвалено рішення «Про затвердження порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого приміщення». Цей Порядок регламентує питання надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу наймодавцю - житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд комунальної власності територіальної громади міста, на зміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення. Відповідно до указаного рішення, надання дозволу на зміну умов договору найму здійснюється на підставі пакета документів: -заява на ім`я міського голови від громадянина, на ім`я якого планується зміна договору, з проханням про зміну умов договору найму зі згодою всіх зареєстрованих повнолітніх членів його родини, чиї підписи засвідчені керівником підприємства з обслуговування житла, за формою згідно з додатком до цього Порядку; -копія ордера на жиле приміщення або такі документи: копія договору найму, укладеного на ім`я попереднього квартиронаймача; копія попереднього рішення виконавчого комітету про зміну умов договору найму; постанова адміністрації підприємства; архівна довідка бюро обміну; -копія картки попереднього квартиронаймача або витяг за формою з особистого рахунка на ім`я попереднього квартиронаймача; -довідка з місця реєстрації наймача та членів його родини; -інформація про місце перебування осіб, які раніше були зареєстровані у приміщенні та зняті з реєстрації; -належним чином засвідчені копії документів, які посвідчують особу зареєстрованих членів родини; документів, що підтверджують родинні стосунки між зареєстрованими та вибулими особами; свідоцтво про смерть осіб, які раніше мешкали у квартирі та померли; -план (викопіювання) жилого приміщення; -в окремих випадках Департамент може витребувати додаткові документи, які не передбачені цим Порядком. На підставі повного пакета документів, у разі відсутності заперечень, Департамент формує пропозиції на міського голову щодо підготовки рішення виконавчого комітету про надання дозволу на зміну умов Договору. Надання дозволу на зміну умов Договору здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення. В роз`ясненні [PERSON] Департаментом житлового господарства ДМР 30.07.2024 року зазначено, що відповідач повинен представити ряд документів (а.с. 14). Суд не може підміняти інший орган та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції виконавчого комітету ДМР, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що ордер у позивачів відсутній, тому все інше, що зазначено в роз`ясненні (а.с.14) позивачами не виконувалось. У зв`язку з чим, позивачами заявлені вимоги про визнання права на користування квартирою та визнання наймачем квартири. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року по справі №204/16815/23 визнано [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Але до суду не надано доказів того, що на даний час [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . та сплачують комунальні послуги за квартиру. Крім того, на теперішній час право на користування спірною квартирою не оспорюється. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд зазначає, що заявлені позивачами вимоги про визнання [PERSON] наймачем квартири є неефективним способом захисту, так як не захистить житлові права. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні всіх позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed