Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . При житті, [PERSON] склав заповіт яким усе своє майно заповів позивачу. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 лютого 2024, позивач оформив спадщину після смерті батька, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до копії архівного витягу з рішення Вербівської сільської ради від 27 листопада 1997 року, було вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельні ділянки для ведення підсобного господарства - 0,50 га. Вищевказана земельна ділянка була розподілена на декілька частин, яким було присвоєно кадастрові номери, а саме: - кадастровий номер 0522481300:03:001:0302, яка розташована Вінницька область Вінницький район село Вербівка, для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1800 га; - кадастровий номер 0522481300:03:001:0303, яка розташована Вінницька область Вінницький район село Вербівка, для ведення ведення особистого селянського господарства, площею 0,2100 га; - кадастровий номер 0522481300:03:001:0304, яка розташована [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1100 га. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому позивач змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою та просить визнати за ним право власності на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечують. Судові витрати просить залишити за позивачем. Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги визнають. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] 24.03.2004 року зареєстрували шлюб і після одруження прізвище дружини зазначено - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.10) його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії заповіту (а.с.11) [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право заповідає [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 лютого 2024 (а.с.12) та Витягу з державного реєстру речових прав (а.с.13) [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] Відповідно до довідки Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №998/02-14 від 19.10.2023 (а.с.14) відповідно до даних спадкової справи №167/2015 [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до копії архівного витягу з рішення Вербівської сільської ради від 27 листопада 1997 року, було вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельні ділянки для ведення підсобного господарства - 0,50 га (а.с.15). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.16) внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер 0522481300:03:001:0302, яка розташована Вінницька область Вінницький район село Вербівка, для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1800 га, нормативна грошова оцінка якої становить 2677,00 грн. (а.с.19). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17) внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер 0522481300:03:001:0303, яка розташована Вінницька область Вінницький район село Вербівка, для ведення ведення особистого селянського господарства, площею 0,2100 га, нормативна грошова оцінка якої становить 2677,00 грн. (а.с.19). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17) внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер 0522481300:03:001:0304, яка розташована [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1100 га, нормативна грошова оцінка якої становить 104408,00 грн. (а.с.21). Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №965/02-14 від 05.10.2024 (а.с.22) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки померлого [INFO] батька [PERSON] . Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини позивач не може зареєструвати за собою право власності, а тому з метою захисту майнових прав [PERSON] позов підлягає до задоволення, оскільки він є спадкоємцем і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України,

Outcome: approved