Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

До Кам`янського районного суду Черкаської області через свого представника - адвоката Зачепу Л.О. звернулася [PERSON] та просить рішенням суду стягувати з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів і до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2022 року. 05 листопада 2024 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час вона, як мати, не має можливості працювати у зв`язку з тим, що доглядає малолітню дитину, яка не досягла трирічного віку. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 року відкрито у справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача,\~зазначила, що сторона позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи і ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Разом з тим, представник позивача [PERSON] у поданій до суду заяві просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. Окрім того, нею була подана до суду заява, в якій вона зазначила, що за надання професійної правничої допомоги просить стягнути з відповідача 3500,00 грн, оскільки сума в розмірі 500,00 грн не увійшла до обрахування витрат за участь у судових засіданнях по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав, клопотання від нього про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надходило. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 191 ЦПК України,\~у\~разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи, за згодою сторони позивача, проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11\~розділу III ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2024 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 03 лютого 2022 року Кам`янським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 4, - розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06 грудня 2024 року (а.с. 13-14). З наданого суду стороною позивача паспорта громадянина України № [NUMBER] від 22 січня 2025 року, орган, що видав, - 3514, вбачається, що позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кам`янським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 9).\~ Син [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою по [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/010562335 від 03 вересня 2024 року та № 2024/011382021 від 19 вересня 2024 року (а.с. 5, 10). Із посвідчення серії [NUMBER] від 29 липня 2024 року, виданого Управлінням соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації, вбачається, що [PERSON] , 2022 року народження, - дитина з інвалідністю до 18 років (а.с. 11). Згідно з медичним висновком КНП «Центр ПМСД» про дитину-інваліда віком до 18 років № 15 від 25 серпня 2023 року, дійсним до 25 серпня 2028 року, [PERSON] , [INFO] , має наявне захворювання (паталогічний стан) G80.40, що відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань, які дають право на одержання соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08 листопада 2001 року № 454/471/516 (а.с. 12). Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 18 вересня 2024 року, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , отримує соціальні виплати з відповідних бюджетів (а.с. 15). Частинами 1 та 2 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 76 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. У відповідності до частин 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року по справі № 712/4702/19 (провадження 61-929св20). Статтею 77 СК України\~визначені способи надання утримання одному з подружжя. \~ \~ \~ \~ Так, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.ч. 1, 3 ст. 80 СК України). Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільною з відповідачем малолітньою дитиною, яка з нею проживає та якій ще не виповнилось три роки, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний та соціальний обов`язок по утриманню матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку та позбавляли його реальної можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі, адже відповідачем не надано доказів, що є його обов`язком в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання дружини. Щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до п. 1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до висновків, що викладені у постанові Верховного Суду по справі № 826/856/18 від 22 грудня 2018 року, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на професійну правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за межами суду (постанова Великої Палати Верховного Суду по справі № 301/1894/17 від 17 жовтня 2018 року). Так, 04 вересня 2024 року між адвокатом Зачепою Л.О. та позивачем [PERSON] було укладено договір б/н про надання правової допомоги та представництво інтересів. Відповідно до \~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, надання адвокатом клієнту послуг не тільки в судових засіданнях по справі, а й поза їх межами (наприклад, надання послуги «консультація по законодавству щодо стягнення аліментів на утримання дружини») є правової допомогою та входить до обсягу наданої клієнту правової допомоги у цій справі. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду справи у суді стороною позивача надано суду письмові докази. Так, у матеріалах справи міститься договір б/н про надання правової допомоги та представництво інтересів від 04 вересня 2024 року, укладений між адвокатом Зачепою Л.О. та позивачем [PERSON] ; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність серії ЗР № 21/2998 від 19 квітня 2022 року; ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1096510 від 11 вересня 2024 року; акт розрахунку та погодження вартості правової допомоги від 10 лютого 2025 року; акт приймання наданих послуг від 10 лютого 2025 року; товарний чек від 10 лютого 2025 року на суму 3500,00 грн. Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі під час її судового розгляду на зазначену суму. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи співмірність витрат, задоволення позову в повному обсязі, та застосовуючи положення п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесену під час судового розгляду справи, в розмірі 3500,00 грн, що підтверджено документально. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України аліменти\~присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. \~ \~ \~ \~За п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved