Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2021 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №168957. Підписанням даного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась із умовами правилами надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", які розміщені на веб-сайті. 29 лютого 2024 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та Позивачем укладено договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" передає (відступає) Позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 29 лютого 2024 року та договору факторингу № 29022024 від 29 лютого 2024 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18\~147, 05 грн., з яких: 7\~692, 31 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~454, 74 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 01.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №102925123. Кредитні кошти надані позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072024 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу №160 720024 від 16.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14\~186 грн., з яких: 7 760 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4906 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1520 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Всупереч умов Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв"язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за Кредитним договором № 168957 в розмірі 18\~147, 05 грн., з яких: 7\~692, 31 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~454, 74 грн. - сума заборгованості за процентами; за Кредитним договором №102925123 в розмірі 14\~186, 00 грн., з яких: 7760 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 906, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1520, 00 грн. - заборгованість за комісією; а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2021 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №168957 про надання споживчого кредиту,\~ на загальну суму 11\~111, 11 грн., строком на 182 днів, з визначеною відсотковою ставкою. У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору, його укладення здійснювалося за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту в веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Відповідачка підтвердила, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 29 лютого 2024 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 29 лютого 2024 року та договору факторингу № 29022024 від 29 лютого 2024 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18\~147, 05 грн. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників від 29.02.2024 року до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18\~147, 05 грн. , з яких: 7\~692, 31 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~454, 74 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про надання споживчого кредиту №168957 в сумі 18\~147, 05 грн., з яких: 7\~692, 31 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~454, 74 грн. - сума заборгованості за відсотками. Доказів повернення грошових коштів матеріали справи не містять. Крім того, 01.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №102925123, відповідно до умов якого\~ [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. строком на 15 днів\~до 16.02.2022 року, зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. На підставі платіжного доручення [PERSON] були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Даний кредитний договір був укладений відповідачкою в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» -https://miloan.ua/, шляхом подання заявки на отримання кредиту. Оформлення кредиту відбулося шляхом направлення відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразового ідентифікатора, при веденні якого [PERSON] підтвердила прийняття умов кредитного договору №102925123 від 01.02.2022, який також знаходиться в особистому кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті https://miloan.ua/. 16.07.2024\~між ТОВ\~«МІЛОАН» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено\~Договір факторингу\~№16072024\~у відповідності\~до умов\~якого ТОВ\~«МІЛОАН» передало\~(відступило)\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~прийняло належні\~ТОВ «МІЛОАН»\~права вимоги\~до боржників,\~вказаними у\~Реєстрі боржників.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~від 16.07.2024\~до Договору\~факторингу №160\~720024\~від 16.07.2024\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 14\~186\~ грн.,\~з яких:\~7\~760\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~4906\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за відсотками;\~1520\~грн.\~-\~заборгованість за\~комісією;\~0\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за пенею. Доказів повернення грошових коштів матеріали справи не містять. До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. У відповідності до ст. 509 ЦК України, визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до статті 509\~ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526,527,530ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 610,629\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуття чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8Закону України«Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті та частини другої\~статті 8Закону України«Про споживче кредитування»\~Правління Національногобанку Українипостановою від 08червня 2017року №49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої\~статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь комісії за обслуговування кредитної заборгованості, позивачем не доведено правомірності нарахування вищевказаної суми, оскільки плата за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинностіЗаконом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої, другої статі11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому суд ураховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, яка відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20. Так, зі змісту пунктів 1.5, 1.5.1., 2.2.1 Договору про споживчий кредит №102925123 від 01.02.2022 року вбачається, що відповідачці встановлено плату за надання кредиту в сумі 1520грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово без уточнення найменування конкретної послуги. Суд зазначає, що незважаючи на визнання відповідачкою позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Враховуючи зазначене, та той факт, що позивачем не доведено правомірність нарахування комісії по кредитному договору №102925123 від 01.02.2022 року, суд дійшов висновку, що у стягненні з відповідачки суми нарахованої комісії за цим кредитним договором, у розмірі 1520 грн. 00 коп., що встановлено з наданого детального розрахунку заборгованості, слід відмовити. Дану суму слід вирахувати з загальної суми заборгованості 14\~186, 00 грн. Позовні вимоги\~ про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором № 168957 від 20.12.20221 року повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню в розмірі 18\~147, 05 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування частини сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають до стягнення кошти в сумі 2885, 65 грн.

Outcome: partial