Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

13\~грудня\~2024 року адвокат Залокоцька В.Д., в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання строку для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] . Зазначила, що [INFO] в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області помер батько позивачки [PERSON] [PERSON] . Позивачка [PERSON] народилася в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Позивачка [PERSON] 24.11.1981 року уклала шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] позивачка одружилася вдруге з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Батько позивачки [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . На час відкриття спадщини [PERSON] проживав один, з ним ніхто не був зареєстрований. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,38 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Мурафської сільської ради Жмеринського району, та належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІV-ВН №065851. При житті батько позивачки не розпорядився належним йому майном, не залишивши заповітного розпорядження. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його донька позивачка [PERSON] .. Інших спадкоємців, крім позивачки після смерті [PERSON] немає, оскільки син та донька останнього [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті батька не прийняли, проживають за межами України впродовж тривалого часу. Вказує, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не була прийнята, спадкова справа не відкривалася. Позивачка не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки не була обізнана про наявність у власності батька земельної ділянки, оскільки батько ніколи не повідомляв про те, що має земельну ділянку чи отримує орендну плату від будь-якого підприємства за оренду землі, тоді як самостійно він земельну ділянку не обробляв, що їй було достовірно відомо, оскільки вона проживала по сусідству з батьком, доглядала його, допомагала поратися по господарству. Від керівника ФГ «Слобідське» позивачка дізналася, що у батька наявна земельна ділянка, яка знаходиться в оренді ФГ, що необхідно оформляти спадкові права на цю земельну ділянку та отримала оригінал державного акту, який знаходився при договорі оренди землі. Після цього, позивачка звернулася до Шаргородської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті батька, проте, завідуюча Шаргородської ДНК Вінницької області [PERSON] відмовила у оформленні спадщини, посилаючись на пропуск строків для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало те, що позивачці не було відомо про наявність земельної ділянки і про вказані обставини вона дізналася випадково. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини позивачка вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили. Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явився. 30 січня 2025 року від представника позивачки адвоката Залокоцької В.Д. до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Крім цього, просить долучити до матеріалів заяву третьої особи [PERSON] (а.с.50). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак 16 січня 2025 року подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи (підготовче та судове засідання) у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги сільська рада визнає, заперечень щодо задоволення позовної заяви немає (а.с.41). Треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими, шляхом розміщення оголошень про їх виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.48-49). При цьому, через представника позивачки від третьої особи [PERSON] подана до суду заяву, в якій він повідомляє, що не має заперечень щодо позовних вимог, оскільки спадщини за заповітом після смерті [PERSON] не прийняв і на неї не претендує. Жодних дій щодо оформлення або прийняття спадщини після його смерті не вчиняв. Зазначив, що оскільки постійно проживає у Федеративній Республіці Бразилія, м. Ріо-де-Женейро, і протягом багатьох років не має можливості приїхати до України, а тому не може бути присутнім на підготовчих судових засіданнях та у судовому розгляді. Просить провести підготовчі судові засідання та судовий розгляд у його відсутність (а.с.52-53). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. [INFO] в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 24 листопада 1981 року, який зареєстрували у Клекотинській сільській раді Шаргородського району, запис №29. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.32). 22 липня 2009 року позивачка розірвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.11). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00046732741 від 29 серпня 2024 року, [PERSON] та [PERSON] , 28 серпня 1991 року зареєстрували шлюб, актовий запис №16. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.12). Згідно з копією довідки №02-05-951/1 від 19 серпня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] на десмерті 04 червня 2017 року був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] на погосподарському номері в [ADDRESS] , інших зареєстрованих і проживаючих осіб не виявлено (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,38 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а на даний час Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІV-ВН №065851 (а.с.14). Відповідно до копії експертного висновку №056/1542-m від 01.10.2024 року, імена та по батькові [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах імені по батькові від фонетичних варіантів особового імені БОЛЕСЛАВ (рос. БОЛЕСЛАВ)/ розм. БОЛІСЛАВ. Прізвища [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності зумовлені сплутуванням голосних е/и в ненаголошених складах, впливом фонетикоморфологічної парадигми офіційних та розмовних особових імен, посередництвом російської мови та деякими паронімічними паралелями. Орфографічне закріплення в офіційних документах розмовної парадигми прізвища призводить до виникнення варіантів документальних записів (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Шаргородського державної нотаріальної контори Вінницької області Масиоюк Р.М. №633/02-32 від 29 жовтня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.16). Із копій витягів зі Спадкових реєстрів (заповіти/спадкові справи, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що заповіту [PERSON] на спадкове майно не залишав, спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с.17-18). Відповідно до копії повідомлення від 01 серпня 2024 року, ФГ «Слобідське» повідомило позивачку, про те, що за нею як за спадкоємцем рахується земельна ділянка, що належала покійному батькові померлому [INFO] [PERSON] , відповідно до державного акту IV-ВН 065851. Голова ФГ «Слобідське» просить позивачку оформити спадкові права на вказану земельну ділянку для подальшого укладення договору оренди землі (а.с.20). Згідно з повідомленням Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області №777/01-16 від 31 грудня 2024 року, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , не заводилася, згідно алфавітний книг обліку спадкових справ за 2017-2024 роки (а.с.40). Судом установлено, що позивачка [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважних причин. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК\~України\~суд при\~розгляді\~справи\~керується принципом\~верховенства\~права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачці слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved