Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

16 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. знаходились такі виконавчі провадження: виконавче провадження № 68695939 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріусу № 76009, виданого 01.06.2021р., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 31416,74 грн.; виконавче провадження № 68680958 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріусу № 76325, виданого 01.06.2021р., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 42315,97 грн. В подальшому після припинення діяльності приватним виконавцем Амельченко В.П. дані виконавчі провадження були передані на примусове виконання до приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Шиндель В.А. Рішенням Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~13.05.2024\~по справі\~№ 646/3138/23,\~провадження №\~2/953/660/24,\~позовні вимоги\~ [PERSON] було\~задоволено.\~Визнано таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№76325,\~вчинений 01.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Євгеном\~Михайловичем,\~яким стягнуто\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстроване місце\~проживання:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~невиплачені в\~строк грошові\~кошти на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «АВАНСАР»,\~код ЄДРПОУ\~40199031\~за Кредитним\~договором №\~200258227\~від 10.05.2016,\~укладеним між\~ПАТ «Банк\~Михайлівський» та\~ [PERSON] ,\~за період\~з 10.05.2016\~по 28.05.2021\~включно:\~10966,09\~гр.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту,\~29599,88\~гр.\~-\~заборгованість за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками,\~900\~гр.\~-\~заборгованість за\~нарахованою пенею,\~загальна заборгованості\~42315,97\~гр.\~Визнано таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№76009, вчинений 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», код ЄДРПОУ 40199031 за Кредитним договором № 200245229 від 10.05.201 б, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 включно: 8020,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21645,88 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн. - заборгованість за нарахованою пенею, загальна заборгованість 31416,74 грн. Вказане рішення набрало законної сили. Після набрання законної сили вищезазначеним рішенням суду представник Позивача звернулась до Приватного виконавця Амельченко В.П. з проханням закінчити вищезазначені виконавчі провадження, зняти арешти, накладені на розрахункові рахунки і майно [PERSON] та надати інформацію про всі проведені стягнення заборгованості у рамках даних виконавчих проведжень. Приватний виконавець Шиндель В.А., якому були передані виконавчі провадження після припинення діяльності приватним виконавцем [PERSON] , без надання відповіді на адвокатський запит представника Позивача виніс постанови про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень та про зняття арешту з розрахункових рахунків Позивача. У рамках вищезазначених виконавчих проваджень з [PERSON] проводились 2 стягнення заборгованості - 10.07.2023 на суму 2000,00 грн. та 23.12.2023 на суму 29247,00 грн. Відповідно, загальна сума заборгованості, яка була фактично стягнута з [PERSON] складає 31247,00 грн. За інформацією, вказаною у постанові про закінчення виконавчого провадження № 68695939 від 10.07.2024 у рамках даного виконавчого провадження стягнень заборгованості не проводилось. За інформацією, вказаною у постанові про закінчення виконавчого провадження № 68680958 від 10.07.2024 у рамках даного виконавчого провадження було стягнуто: -\~27980,00\~грн.\~основної заборгованості за виконавчим написом нотаріусу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (42315,97 гри. (сума, що підлягала стягненню) - 14335,97 грн. (сума, фактично стягнута); - 2798,00 грн. винагороди державного виконавця; -\~469,00\~грн. витрат на проведення виконавчих дій. З огляду на вищевикладене, просив позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 22.08.2024 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 у справі № 953/7661/24, н/п 2/953/3352/24 позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тарасенко Віра Юріївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» на користь [PERSON] безпідставно збережені кошти в рамках виконавчого провадження № 68680958 в розмірі 27 980 (двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто солідарно з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича та Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича на користь [PERSON] безпідставно стягнуту винагороду державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 68680958 у розмірі 2798 (дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп. Стягнуто солідарно з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича та Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича на користь [PERSON] безпідставно стягнуті витрати на проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 68680958 у розмірі 469 (чотириста шістдесят дев`ять) грн. 00 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири ) грн. 56 коп. Стягнуто солідарно\~з приватного\~виконавця виконавчого\~округу Харківської\~області Амельченка\~Віталія Петровича,\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Харківської області\~Шиндель Володимира\~Анатолійовича на\~користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 126 (сто двадцять шість) грн. 64 коп. Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року заяву відповідача приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича про перегляд заочного рішення у справі № 953/7661/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шиндель Володимира Анатолійовича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено у відкритому судовому засіданні. 30 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких [PERSON] , зазначила, що з аргументами приватного виконавця Амельченко В.П., викладеними у заяві про перегляд заочного рішення, Позивач не згодний, вважає їх незаконними і необгрунтованими. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024р. по справі № 953/7661/24, провадження № 2/953/3352/24 вважає законним і обґрунтованим, прийнятим на підставі повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Коли приватний виконавець укладає з іншим приватним виконавцем угоду про його заміщення, до того приватного виконавця, який його заміщує, передаються всі права, обов`язки і відповідальність попереднього. Відповідно, відповідають за повернення безпідставно отриманих коштів перед Позивачем обидва виконавці як той, який розпочинав виконавче провадження і виконавчі дії, так і той, який його закінчив. Якщо ж один з приватних виконавців вважає, що він винагороди не отримував, а отримував інший, він може потім, у разі стягнення з нього цих коштів, вимагати їх повернення від іншого виконавця, який ці кошти колись отримував. Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2025 року заяву відповідача приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича про перегляд заочного рішення у справі № 953/7661/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шиндель Володимира Анатолійовича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса задоволено частково. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 у справі № 953/7661/24, н/п 2/953/3352/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шиндель Володимира Анатолійовича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Тарасенко В.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Авансар» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу, документ доставлено до електронного кабінету: 22.01.2025 0:01:10. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу, документ доставлено до електронного кабінету: 22.01.2025 0:01:10. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Шиндель В.А. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна розписка. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Третя особа\~-\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, пояснення щодо позову, заяви чи клопотання до суду не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 13.05.2024\~рішенням Київського\~районного суду\~м.\~Харкова по\~справі №\~646/3138/23\~позовні вимоги\~ [PERSON] було\~задоволено.\~Визнано таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№76325,\~вчинений 01.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Євгеном\~Михайловичем,\~яким стягнуто\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстроване місце\~проживання:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~невиплачені в\~строк грошові\~кошти на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «АВАНСАР»,\~код ЄДРПОУ\~40199031\~за Кредитним\~договором №\~200258227\~від 10.05.2016,\~укладеним між\~ПАТ «Банк\~Михайлівський» та\~ [PERSON] ,\~за період\~з 10.05.2016\~по 28.05.2021\~включно:\~10966,09\~гр.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту,\~29599,88\~гр.\~-\~заборгованість за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками,\~900\~гр.\~-\~заборгованість за\~нарахованою пенею,\~загальна заборгованості\~42315,97\~гр.\~Визнано таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№76009, вчинений 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», код ЄДРПОУ 40199031 за Кредитним договором № 200245229 від 10.05.201 б, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 включно: 8020,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21645,88 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн. - заборгованість за нарахованою пенею, загальна заборгованість 31416,74 грн. 18.02.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. на підставі виконавчого напису № 76009 від 01.06.2021 відкрито виконавче провадження № ВП 68695939 (а.с.15). 17.02.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. на підставі виконавчого напису № 76325 від 01.06.2021 відкрито виконавче провадження № ВП 68680958 (а.с.16). В рамках виконавчого провадження № ВП 68680958 позивачем було сплачено 2000, 00 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 06.07.2023, та з нього стягнуто грошові кошти у розмірі 29\~247,00 грн. на виконання виконавчого напису, що підтверджується копією квитанції Monobank. 10.07.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В.А. ВП № 68695939 закінчено. Зазначено, що залишок нестягненої суми за виконавчим документом 31416,74 грн., сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 0 гривень (а.с.19). 10.07.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В.А. ВП № 68680958 закінчено. Зазначено, що залишок нестягненої суми за виконавчим документом 14335,97 грн., сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 2798 гривень (а.с.20). 18.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. на підставі виконавчого напису № 76009 від 01.06.2021 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, зазначено, що загальна сума мінімальних витрат складає 469,00 грн. (а.с.21). 17.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. на підставі виконавчого напису № 76325 від 01.06.2021 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, зазначено, що загальна сума мінімальних витрат складає 469,00 грн. (а.с.22). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем ТОВ «АВАНСАР» грошових коштів у сумі 27980, 00 грн. став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від позивача відпала, і вказані кошти у сумі 27980, 00 грн. підлягають поверненню позивачу. Щодо стягнення 469,00 грн витрат виконавчого провадження № 68680958; 2798,00 грн основної винагороди приватного виконавця у рамках виконавчого провадження № 68680958. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до положень статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача або стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. Згідно із статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності, зокрема, приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій. Отже, стягнення основної винагороди приватного виконавця або витрат на проведення виконавчих не регламентується положеннями статті 1212 ЦК України. Схожі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15. Як вбачається із матеріалів справи, основна винагорода приватного виконавця в сумі 2\~798,00 грн та витрати виконавчого провадження № 68680958 в сумі 469,00 грн були стягнуті з позивача на підставі відповідних постанов приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. від 17 лютого 2022 року. Зазначені постанови приватного виконавця не оскаржувалися позивачем у порядку, встановленому чинним законодавством, не скасовані, а дії приватного виконавця щодо винесення зазначених постанов не визнані судом протиправними. Ураховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин між [PERSON] та приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. та приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Шиндель В.А., які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, оскільки такі кошти не можуть вважатися безпідставно набутими у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Аналогічний висновок щодо застосування норми статті 1212 ЦК України у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18 (провадження № 61-11748св19) та від\~14 лютого 2022 року у справі № 201/1311/19 (провадження № 61-15241св21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік\~проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя. Враховуючи те, що отримані приватним виконавцем кошти не є безпідставно набутим майном, тому відсутні підстави для застосування ст.\~1212\~ЦК України до даних правовідносин. Посилання відповідача [PERSON] щодо його заміщення приватним виконавцем Шинделем В.А. суд не приймає до уваги, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині з інших підстав. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial