Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 07.11.2006 року [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . На підставі Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси стягувалися аліменти на утримання доньки до її повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття і на даний час є студенткою 3 курсу Черкаського політехнічного фахового коледжу. Навчається на денній формі навчання за держзамовленням з 01.09.2022 року до 30.06.2026 року. У зв`язку з навчанням дочка не має змоги працевлаштуватися та самостійно отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги. Домовленості із відповідачем з приводу утримання дитини не досягнуто, а тому вона змушена звернутись до суду з указаним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі частини всіх видів його доходів щомісячно, з дня подачі позову і до закінчення нею навчання. Ухвалою від 02 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явилася, в позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, у зв`язку з тим, що донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Суд, заслухавши думку відповідача, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 16 вересня 1995 року по 06 грудня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси стягувалися аліменти на утримання доньки до її повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття і на даний час є студенткою 3 курсу Черкаського політехнічного фахового коледжу. Навчається на денній формі навчання за держзамовленням з 01.09.2022 року до 30.06.2026 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 28 жовтня 2024 року. Позивач у своєму позові посилається на те, що у зв`язку з навчанням дочка не має змоги працевлаштуватися та самостійно отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги. Домовленості із відповідачем з приводу утримання дитини не досягнуто, а тому вона змушена звернутись до суду з указаним позовом. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому,\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. У судовому засіданні відповідач зазначив, що на даний час дочка зареєстрована та проживає разом, про що надав Витяги з реєстру територіальної громади та Акт опитування сусідів від 07.02.2025 року, посвідченого Головою ОСББ «Хрещатик 200». Вказав, що він належним чином добровільно виконує свій обов`язок по наданню матеріальної допомоги дочці у зв`язку з її навчанням. Вказав також, що позивач на даний час перебуває за кордоном \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що, дійсно, проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько забезпечує її всім необхідним, мати на даний час перебуває за кордоном, яка також допомагає їй матеріально. У відповідності із ч.1 та ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів в інтересах повнолітніх осіб, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, має той з батьків, з яким повнолітні дочка, син проживає. Отже обов`язковими умовами присудження аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, є ухилення одного з батьків надавати матеріальну допомогу та потреба в матеріальній допомозі. Крім того,\~ст. 199 СК України\~передбачає, що позивачем у такій категорії справ виступає сама повнолітня дитини, яка продовжує навчання, а батьки виступають позивачами у разі, якщо дитина проживає з ними. У контексті вказаної статті позивач зобов`язаний довести необхідний розмір матеріальної допомоги якої потребує, а не лише формально цитувати норми законодавства. Враховуючи зазначене, у позовній заяві позивачем не обґрунтовано мотиви звернення до суду саме матір`ю, а не самою повнолітньою дитиною, як на те зазначає\~ст. 199 СК України. При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач не зазначає місця проживання дочки разом з нею. Відповідні докази суду не надано. Виходячи з приписів ч.3ст.199 СК України, оскільки позивач зі своєю повнолітньою дочкою не проживає (доказів протилежного суду не надано), то у неї відсутнє і право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, який продовжує навчання. Крім того, на думку суду, позивач не надала доказів на підтвердження того, що відповідач ухиляється від надання грошових коштів для задоволення особистих потреб повнолітньої дочки. Також позивач не надала доказів на підтвердження того, що їхня з відповідачем повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги. При вирішенні справи судом також враховано, що позивач не надала доказів, що вона утримує повнолітню дитину, яка продовжує навчання, не обґрунтувала розмір аліментів. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення. При цьому, суд зауважує на тому, що [PERSON] не позбавлена можливості самостійно звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання. Вирішуючи питання про судові витрати судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову. Відповідачем судові витрати по справі не понесені. Таким чином, та на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК, витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed