Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

\~ До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»\~до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 15\~654,80 грн. Позов обгрунтувано тим, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] яка мешкає та є споживачем за адресою: [ADDRESS] , укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99, на умовах раніше укладеного договору з AT «ДТЕК Одеські електромережі» 04002-2318289 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.20 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - AT «ДТЕК Одеські електромережі». За розрахунковий період грудень 2021 року -січень 2024 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] за ці розрахункові періоди. З отриманих даних встановлено, що за особовим рахунком № [NUMBER] за вказаний період фактично спожила електричної енергії, на суму 15654,80 грн. Як вказує позивач, станом на дату подачі цього позову відповідачем було здійснено часткову оплату за спожиту в вищезазначений період електроенергію в загальному розмірі 2213,68 грн. Тому, несплата боржником вартості спожитої електричної енергії є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2024 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила суд розгляд справи проводити за її відсутності (арк.сп.47). В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.01.2019 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області - це ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія») на умовах раніше укладених договорів. Також, судом встановлено про те, що ТОВ «ООЕК» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідачем укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.2018 року № 99, на умовах раніше укладеного договору з AT «ДТЕК Одеські Електромережі» як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору TOB «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, за адресою зазначеною в договорі. Для проведення розрахунків TOB «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] - відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - AT ДТЕК «Одеські Електромережі». У зв`язку з несплатою боржником [PERSON] вартості спожитої електричної енергії за особовим рахунком [NUMBER] виникла заборгованість у розмірі 15654,80 грн., інфляційних нарахувань за період з січня 2024 року по вересень 2024 року в розмірі 1003,98 грн. та 3% річних за період з січня 2024 по листопад 2024 року в розмірі 397,22 грн., що є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України. Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Судом встановлено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачкою у справі, наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку. У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме, відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється споживання та оплата за надані послуги, то договір вважаться фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного облік та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін, який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, і спорудах, комплексах будинків і споруд до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 20 вказаного Закону, послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Крім того,Закон України «Про ринок електричної енергії» регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого, постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. У ст. 509ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК Українив разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів на підтвердження цих заперечень. При таких обставинах, позовні вимоги ТОВ «ООЕК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved