Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

В листопаді 2024 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Міністерство оборони України, обґрунтовуючи наступним. [PERSON] (далі - Заявник) є матір`ю загиблого старшого солдата [PERSON] , [INFO] , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям [INFO] під час виконання завдання з захисту Батьківщини та відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації в місті Маріуполь в складі свого підрозділу відповідно до наданої відповіді військової частини [NUMBER] [INFO] від 11.11.2022 № 40/57/9/2-2458 на лист Заявника від 27.10.2022. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 02.03.2022 № 50 [PERSON] було зараховано до списків особового складу і фінансового забезпечення військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) та призначено на посаду помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] » (ВОС - 103630П), з 02 березня 2022 року. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 30.03.2023 № 76мтд старшого солдата [PERSON] (Г-039541) було виключено зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення у зв`язку із загибеллю та направлено документи для зарахування на військовий облік до [INFO] . Зазначено, що загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в м. Маріуполь Донецької області в період дії воєнного стану. В період з 02.03.2022 по [INFO] безпосередньо брав участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі та в період здійснення заходів в м. Маріуполь Донецької області. Крім того, 23.08.2024 Заявник отримала офіційне сповіщення сім`ї загиблого за № ПР/10418 від [INFO] про загибель її сина, старшого солдата [PERSON] [INFO] на території міста Маріуполь Донецької області будучи вірним Присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність \повідомлення з військової частини [NUMBER] від 14.08.2024 № 40/57/10/1-8435). Також, виключення з усіх видів забезпечення [PERSON] у зв`язку зі смертю, який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань 08.05.2022 підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 10.05.2022 № 118. Факт, який Заявник просить встановити та з якою метою, та причини неможливості одержання документів, що посвідчують факт загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Просила суд оголосити померлим [PERSON] , помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] » (ВОС - 103630П), старшого солдата, громадянина України, [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , дату смерті [PERSON] , помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] », старшого солдата, громадянина України, [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , вважати [INFO] , місцем смерті [PERSON] , помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] », старшого солдата, громадянина України, [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , вважати місто Маріуполь Донецької області, вважати, що загибель [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , настала [INFO] в місті Маріуполь Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] Національної гвардії України ( а. с. 1-6 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024, головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. (а. с 31) та матеріали передані для розгляду. За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою та призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 02 грудня 2024 року. Вказаною ухвалою вирішено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження судом у складі судді та двох присяжних ( а. с. 35 ). Протоколом попереднього відбору присяжних від 07.11.2024, попередньо відібрані присяжні Мельник В.О. та Палош О.А. ( а. с. 38 ). Ухвалою суду від 02.12.2024 задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Жанни В`ячеславівни про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( а. с. 65-66 ). Ухвалою суду від 03.12.2024 задоволено клопотання представника заявника Глушак Вікторії Едуардівни про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( а. с. 75-76 ). Ухвалою суду від 16.01.2025 залучено до участі в справі як належну заінтересовану особу Військову частину [NUMBER] Національної гвардії України, при цьому, виключивши зі складу учасників справи неналежну заінтересовану особу Міністерство оборони України та відкладено судове засідання у справі до 12 лютого 2025 року ( а. с. 97-99 ). В судовому засіданні 12.02.2025 представник заявника Глушак В.Е. підтримала заяву [PERSON] , надала пояснення аналогічні викладені в заяві, просила її задовольнити. Заінтересована особа Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України в судове засідання 12.02.2025 свого представника не направила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, яке отримано 28.01.2025 ( а. с. 104 ). Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Заяв та клопотань з боку заінтересованої особи на адресу суду не надходило, як і не надходило жодних заперечень, доводів так пояснень стосовно заяви [PERSON] . Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасника справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України). При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України). За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. У п.13постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення`зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до статей 305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оскільки заявник [PERSON] зареєстрована в м. Біла Церква, що підтверджується паспортними даними останньої ( а. с. 16-19), з урахуванням положень ст. 305 ЦПК України дана справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що заявник по справі [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] що підтверджується наявним\~ в матеріалах справи свідоцтвом про народження останнього ( а. с. 24 ) та свідоцтвом про одруження, з якого вбачається, що шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON] , де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] ( а. с. 25 ). Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 02.03.2022 № 50 [PERSON] було зараховано до списків особового складу і фінансового забезпечення військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) та призначено на посаду помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] » (ВОС - 103630П), з 02 березня 2022 року ( а. с. 8 ). Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 10.05.2022 № 118 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення [NUMBER] батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] » старшого солдата [PERSON] , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань, [INFO] ( а. с. 9 ). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 30.03.2023 № 76мтд старшого солдата [PERSON] (Г-039541) було виключено зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення у зв`язку із загибеллю та направлено документи для зарахування на військовий облік до [INFO] . Зазначено, що загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в м. Маріуполь Донецької області в період дії воєнного стану.В період з 02.03.2022 по [INFO] безпосередньо брав участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі та в період здійснення заходів в м. Маріуполь Донецької області ( а. с. 10 ). Крім того, 23.08.2024 Заявник отримала офіційне сповіщення сім`ї загиблого за № ПР/10418 від [INFO] про загибель її сина, старшого солдата [PERSON] [INFO] на території міста Маріуполь Донецької області будучи вірним Присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність (повідомлення з військової частини [NUMBER] від 14.08.2024 № 40/57/10/1-8435) ( а. с. 27 ). До того ж, у відповіді\~ від 11.11.2022 за № 40/57/9/2-2158 військової частини [NUMBER] Національної гвардії України,спрямованого [PERSON] вказано, що на її звернення, що надійшло до військової частини [NUMBER] [INFO] 08.10.2022 за вх. № В-696 зі скорботою повідомляють, що старший солдат [PERSON] помер від вогнепального поранення несумісного з життям, він мужньо виконував завдання з захисту Батьківщини та відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації в місті Маріуполь в складі свого підрозділу відповідно до указу\~ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Роз`яснено та зазначено іншу інформацію стосовно отримання пільг, одноразової допомоги, тощо\~ ( а. с. 12-15 ). Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, заявник ( її представник ) просив винести рішенням, яким оголосити [PERSON] померлим для отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини, оскільки відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно з ч.ч.2, 3ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Зі змісту частин першої та другої статті 46 ЦК України вбачається те, що цивільним законодавством передбачається декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 у справі №490/342/17). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Основними видами бойових дій є оборона та наступ. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Судувід 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 рокуу справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22,від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). При зверненні із вищевказаною заявою заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на оформлення спадкових прав, а також вона має намір реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги. Суд наголошує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23 (провадження № 61-4764св24 ). \~\~ Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання завдання з захисту Батьківщини та відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації в місті Маріуполь Донецької області. З моменту події 08.05.2022 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Тому, суд приходить до висновку про достатність підстав для оголошення фізичної особи померлою. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23). Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її сина [PERSON] , якого просить оголосити померлим. Оголошення її сина померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявник просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному впостанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Водночас, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (частина перша статті 48 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 21 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Таким чином, заявник в силу закону звільнена від сплати судового збору під час розгляду даної справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved