Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності, в якому просить припинити право власності [PERSON] на 1/6 частки квартири [ADDRESS] , визнати за позивачкою право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] та стягнути з позивачки на користь відповідачки 466 115,20 грошової компенсації за частку у спільному майні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею 4/6 часток квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є власником 1/6 частки спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадщини від 26.10.2021 року після смерті [PERSON] . Третя особа [PERSON] є власником 1/6 частки спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадщини від 26.10.2021 року після смерті [PERSON] . Відповідачка не є родичкою позивачці, ніколи не користувалася спірною квартирою. Спільне володіння та користування цією квартирою позивачкою та відповідачкою є неможливим. 25.10.2024 на адресу суду від відповідачки надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала, зазначила, що оцінка квартири проведена позивачкою її влаштовує, вона не користується та немає наміру користуватися спірною квартирою. Крім того, їй на праві власності належить житло в м. Києві, яким вона користується. Представник позивачки у піготовчому судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити повністю, зазначив, що позивачкою на депозитний рахунок суду 26.11.2024 було внесено 466 115,20 грн. в якості компенсації за належну [PERSON] частку квартири, копія квитанції міститься в матеріалах справи. Відповідачка в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 25.10.2024 звернулася із заявою, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, зазначила, що оцінка вартості квартири проведена позивачкою її влаштовує, спірною квартирою вона не користується та не має наміру в подальшому нею користуватися, разом з тим їй на праві власності належить житло в м. Києві, де вона і проживає. Третя особа та її представник в судове засідання не з`явилися, представник третьої особи надав письмові пояснення, в яких просив проводити розгляд справи за їх відсутності, ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства, зазначив, що [PERSON] вважає за необхідне повідомити суду, що належна їй на праві власності 1/6 частка квартири [ADDRESS] є єдиним з малолітньою донькою [PERSON] , 2015 року народження житлом, де останні зареєстровані з 16.11.2021 року і по теперішній день. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та третьої особи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 4/6 часток квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є власником 1/6 частки спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадщини від 26.10.2021 року після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Третя особа [PERSON] є власником 1/6 частки спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадщини від 26.10.2021 року після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову в разі, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною і спільне володіння і користування майном є неможливим. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно ч.2 цієї ж статті, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Встановлено, що спірна квартира, є неподільною річчю, знаходиться у спільній частковій власності сторін, спільне володіння і користування якою є неможливим, тому вирішення даного спору саме шляхом виділу і виплати грошової компенсації належної відповідачу частки квартири не буде порушувати та обмежувати права й інтереси останнього та буде відповідати інтересам усіх сторін по справі. Відповідно до п.п.3,4 п.6 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 4.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при неможливості виділу частки в натурі, що виділяється, присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. П. 5 цієї ж постанови передбачено, що в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник у будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Оцінюючи всі зібрані у справі докази, встановлено, що частка відповідача у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування майном є неможливим припинення права відповідача на її частку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки вона забезпечена житлом, суд приходить до висновку про припинення права власності відповідача на належну їй частку квартири. Згідно Довідки про надання інформаційно-консультативних послуг наданої суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] оціночна вартість квартири [ADDRESS] складає 2 796 691,21 грн., дата складання оцінки 28.08.2024. Отже, вартість 1/6 цієї квартири складає 466 115,20 грн. Позивачем грошова компенсація частки відповідача в праві спільної часткової власності у розмірі 466 115,20 грн., внесені на депозитний рахунок Оболонського районного суду м. Києва згідно квитанції №433163966124 від 26.11.2024. У відповідності до положення ч.3. ст. 200 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачкою, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні. При цьому судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, визнанням позовних вимог відповідачкою, сплатою позивачкою компенсації частки відповідача в праві спільної часткової власності на депозитний рахунок суду, суд вважає, що заявлені у справі позовні вимоги про припинення права власності [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] з виплатою компенсації її вартості та визнання права власності на цю частку в спірній квартирі за позивачкою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, що зазначені вище. На підставі викладеного,

Outcome: approved