Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У вересні 2024 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 02 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони не мають. З вересня 2021 року сторони припинили підтримувати шлюбні стосунки, у зв`язку з втратою любові та взаємоповаги, проживають окремо. Подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. У добровільному порядку за взаємною згодою відповідач відмовляється розривати шлюб. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Просить залишити їй прізвище « [PERSON] » та судові витрати покласти на неї. Ухвалою судді від 25 вересня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 04 листопада 2024 року, яке було відкладене на 26 листопада 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. У зв`язку з відсутністю відомостей щодо отримання судових повісток відповідачем розгляд справи було відкладено на 19 грудня 2024 року та 16 січня 2025 року. Судове засідання 16 січня 2025 року було відкладене на 13 лютого 2025 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача. У судове засідання 13 лютого 2025 року учасники процесу не з`явилися. 27 січня 2025 року від позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 50). Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання 04 листопада 2024 року та 13 лютого 2025 року повідомлявся належним чином, до суду повернулися судові повістки без вручення з поштовими відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 26, 52). Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 вересня 2020 року між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі\~статтею 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Шлюб розпався у зв`язку з втратою любові та взаємоповаги. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивачка [PERSON] скористалась правом, передбаченим ст. 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу та просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 9 від 13 вересня 2024 року, [PERSON] сплатила 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 17). Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає за можливе покласти на [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору, оскільки дане право є виключним правом позивачки. На підставі викладеного, та

Outcome: approved