Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 22.12.2020 між ПАТ «HACK «ОРАНТА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу ВАЗ 21102 н.з. [NUMBER] . 29.12.2021 відповідач, керуючи вказаним забезпеченим транспортним засобом на автодорозі «Суми-Конотоп-Батурин», допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21110 н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; в результаті ДТП автомобіль ВАЗ 21110 н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а водій [PERSON] тілесні ушкодження. Вина відповідача в скоєнні ДТП підтверджується вироком Білопільського районного суду Сумської області від 02.02.2023 у справі №573/1171/22. За страховим випадком, що мав місце 29.12.2021, загальна сума страхового відшкодування, яке сплачене [PERSON] становить 224 433,13 грн, з яких 20000,00 грн - страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю та 24 433,13 грн - страхове відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження при ДТП автомобіля ВАЗ 21110 н.з. [NUMBER] ,. Посилаючись на положення ст.ст.993, 1166 ЦК України, представник відповідача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «Оранта» виплачене страхове відшкодування в сумі 224\~433,13 грн, а також судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Ухвалою суду 03.12.2024 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзиву на позов, заяви з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не направив. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Так, вироком Білопільського районного суду м. Суми від 02.02.2023 у справі №573/1171/22, який набрав законної сили 13.05.2024, [PERSON] було засуджено ч. 2 ст. 2861 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. Згідно з вироком, 29.12.2021 близько 13:40 [PERSON] , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-21102 р.н. [NUMBER] по автодорозі Р-61 «Суми-Конотоп-Батурин». Знаходячись у смт. Миколаївка Сумського району, між поворотами на вулиці Паркова та Братів Рябоконь у напрямку м. Суми, на прямій ділянці дороги, а саме на мосту через річку Вир, [PERSON] знехтував безпекою дорожнього руху, не обравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив невірні управлінські дії водія, а саме: застосував гальмування на автодорозі, вкритій однорідним шаром снігу, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ-2110 н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по своїй полосі руху та в результаті ДТП отримав тяжке тілесне ушкодження (а.с. 24-29). Згідно з п.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає, що саме діями водія [PERSON] , який перебував в стані наркотичного сп`яніння, було спричинено тілесне ушкодження [PERSON] та механічні пошкодження його автомобілю. З копії договору страхування від 22.12.2020 № АР/9619835 вбачається, що [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність транспортного засобу ВАЗ 21102 н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , строком дії з 19.01.2021 по 18.01.2022 включно (а.с. 6). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що право власності на транспортний засіб ВАЗ 21102, VIN [NUMBER] , н.з. [NUMBER] з 11.02.2021 зареєстроване за [PERSON] (а.с. 6 зв). 05.05.2022 [PERSON] подав до ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з пошкодженням належного йому на праві власності транспортного засобу ВАЗ 21110 н.з. [NUMBER] та шкодою, заподіяною його здоров`ю. 09.06.2022 аварійним комісаром був оглянутий пошкоджений транспортний засіб, про що складений відповідний протокол огляду транспортного засобу, в якому зазначено перелік пошкоджень та їх опис. Відповідно до страхового акту №ОЦВ-22-18-76054/1 від 23.03.2023 та розрахунку страхового відшкодування від 22.03.2023 [PERSON] було виплачене страхове відшкодування в сумі 24\~431,13 грн (платіжне доручення №15300 від 23.03.2023 на а.с. 8). З довідки до акта огляду МСЕК № 267686 від 13.04.2022 вбачається, що [PERSON] встановлена перша група інвалідності. У відповідності до вимог ст.26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності потерпілим [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з розрахунку 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі станом на дату настання страхового випадку, мало становити 234\~000 грн (6500х36). 18.04.2023 між НАСК «ОРАНТА» і потерпілою особою [PERSON] було укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, якою узгоджено суму страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 200\~000 грн. Згідно зі страховим актом № ОЦВЗ-М-22-18-76059/1 від 24.04.2023 страхове відшкодування в сумі 200000 грн виплачене [PERSON] (платіжне доручення №20922 від 24.04.2023 на а.с. 14). Відповідно до ч.1 ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. П.п. «а» п. 38.1.1 п. 38.1 ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПАТ «НАСК «Оранта» завдані збитки в розмірі сплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/9619835. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 224\~433,13 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved