Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

В грудні\~2024\~року адвокат\~Мельник Тетяна\~Олександрівна,\~яка діє\~в інтересах\~позивачів[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подала до Фастівського міськрайонного суду Київської області позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 лютого 1996 року було укладено і нотаріально посвідчено ДОГОВІР МІНИ, згідно умов якого позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] а також [PERSON] (який помер [INFO] ) обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на 6/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності позивачів та відповідачів. З часу укладання договору міни позивачі постійно проживали в зазначеному у ньому житловому будинку, володіли і користувались частиною житлових приміщень та частиною господарських будівель і споруд. [PERSON] є власником 13/50 частин цього будинку, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками 13/50 частин будинку. 6/25 частин будинку було виділено в натурі і переведено їх власником [PERSON] в нежитлову будівлю - магазин промислових та продуктових товарів, має окрему поштову адресу: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину від 6/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , як його дружина. Для оформлення своїх спадкових прав на частину будинку [PERSON] отримала дублікат договору міни (оригінал було втрачено) і на підставі дублікату договору міни здійснила державну реєстрацію нерухомого майна в Фастівському МБТІ. Спірні 6/25 частин житлового будинку [ADDRESS] було зареєстровано по праву власності як «квартира, двокімнатна, що становить 6/25 частин будинку за адресою: [ADDRESS] ». 18.06.2003 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а саме: на 1/4 частину квартири двокімнатної, жилою площею 19,8 кв.м, загальною площею 33,9 кв.м., сарай Н, погріб 3, 1/4 сарая Б, 1/4 туалета Г, 1/4 огорожі, 1/4 замощення, що становить 6/25 частин жилого будинку та прилеглих будівель. Рішенням Фастівської міської ради від 05 липня 2012 року позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як співвласникам житлового будинку [ADDRESS] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки для обслуговування належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0345 га. 29.04.2015 року було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачам 6/25 частин будинку, площею 0,0195 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №3211200000:02:003:0455. На даний час виникла необхідність відчуження належних позивачам 6/25 частин будинку, проте з`ясувалось, що в тексті ДОГОВОРУ МІНИ нотаріусом було зроблено помилку, а саме: в п. 1 договору було зазначено 6/25 частин квартири, замість вірного «6/25 частин будинку [ADDRESS] ». У внесенні змін до ДОГОВОРУ МІНИ, де була зроблена помилка, нотаріусом позивачам відмовлено, оскільки документи, на підставі яких посвідчувався ДОГОВІР МІНИ перебувають на зберіганні в Київському обласному державному нотаріальному архіві. Оскільки в правовстановлюючому документі на частину будинку наявна помилка і відсутня можливість виправлення цієї помилки нотаріусом за вищезазначених обставин, то це унеможливлює реалізацію позивачами своїх прав власників майна. У зв`язку з вище викладеним позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 24 грудня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. В підготовче засідання представник позивачів адвокат Мельник Т.О. не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена судом належним чином, 07.02.2025 до канцелярії суду подала письмову заяву про визнання позову. Адвокат Ничик А.В., яка діє в інтересах відповідачки [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідно до частини3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до Договору міни від 17 лютого 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Савчук Т.П., позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] (який помер [INFO] ) обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на 6/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.20-21). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2003, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємицею майна, а саме частини квартири [ADDRESS] є його дружина [PERSON] (а.с.23-24). Будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності позивачів та відповідачів. Згідно довідки КП Фастівської міської ради Фастівського БТІ №1150 від 15.11.2023, [PERSON] є власником 13/50 частин будинку по [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками 13/50 частин будинку, 6/25 частин будинку було виділено в натурі і переведено їх власником [PERSON] в нежитлову будівлю - магазин промислових та продуктових товарів, має окрему поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.25).. Для оформлення своїх спадкових прав на частину будинку [PERSON] отримала дублікат Договору міни (оригінал було втрачено) і на підставі дублікату договору міни здійснила державну реєстрацію нерухомого майна в Фастівському МБТІ (а.с.21-22). Спірні 6/25 частин житлового будинку [ADDRESS] було зареєстровано по праву власності як «квартира, двокімнатна, що становить 6/25 частин будинку за адресою: [ADDRESS] ». 18.06.2003 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а саме: на 1/4 частину квартири двокімнатної, жилою площею 19,8 кв.м, загальною площею 33,9 кв.м., сарай Н, погріб 3, 1/4 сарая Б, 1/4 туалета Г, 1/4 огорожі, 1/4 замощення, що становить 6/25 частин жилого будинку та прилеглих будівель (а.с.23-24). Відповідно до Рішення Фастівської міської ради від 05 липня 2012 року позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як співвласникам житлового будинку [ADDRESS] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки для обслуговування належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0345 га (а.с.38). 29.04.2015 року було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачам 6/25 частин будинку, площею 0,0195 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №3211200000:02:003:0455 (а.с.39-41). На даний час виникла необхідність відчуження належних позивачам 6/25 частин будинку, проте з`ясувалось, що в тексті ДОГОВОРУ МІНИ нотаріусом було зроблено помилку, а саме: в п. 1 договору було зазначено 6/25 частин квартири, замість вірного «6/25 частин будинку [ADDRESS] ». Постановою державного нотаріуса Першої фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О. від 05.09.2024, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у внесенні змін в Договір міни квартирами, посвідченого Фастівською міською державною нотаріальною конторою 14.05.2003, за реєстром №809, де була зроблена помилка, а саме: в пункті першому договору, було зазначено 6/25 частин квартири, а треба було вказати 6/25 частин будинку [ADDRESS] . (а.с.34). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України), В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб. Згідно до Постанови Верховного Суду від 03.06.2020 року (справа №161/12411/17) вбачається: «47. Аналіз змісту статті 392 ЦК України у взаємозв 'язку зі статтею 328 ПК України дає підстави для висновку, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України у випадку оспорювання чи невизнання ЇЇ права іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує право власності. При цьому право на звернення з такими вимогами має саме особа, яка уже є власником майна, набувши його раніше на законних підставах. 48. Отже, умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приначежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а такозіс будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Тобто метою подання такого позову згідно статті 392 ЦК України є усунення невизначеності у суб 'активному праві, начежному особі, а такооїс створення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою.» Відповідно до ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 916/1608/18 вбачається: п.83 Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Це правило за аналогією закону слід застосовувати і тоді, коли наявні у власника документи не дають змоги беззаперечно підтвердити право власності на нерухоме майно (зокрема тоді, коли з документа неможливо однозначно встановити, що майно є саме цією нерухомістю). Але таке застосування можливе лише за умови, що право на відповідне майно не зареєстроване за іншою особою. Якщо така реєстрація здійснена, то належним способом захисту є віндикаційний позов, а не позов про визнання права власності. Згідно Договору міни співвласниками 6/25 частин житлового будинку [ADDRESS] являлись 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] а також [PERSON] по 3/50 частині кожний. Оскільки після смерті [INFO] [PERSON] належні йому 3/50 частин житлового будинку успадкувала [PERSON] , то на даний час її частка у спільному майні складає 6/50 частин будинку. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved