Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

В листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що вона народилась [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження її прізвище було визначено як « [PERSON] ». З 1979 року вона працювала на посаді швачки у Миколаївському обласному об`єднанні індпошиву одягу, де їй було 25.07.1979 оформлено трудову книжку серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] , [INFO] ». В подальшому 2412.1983 вона уклала шлюб з [PERSON] в м. Ленінград, після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідний запис про зміну прізвища було внесено до її трудової книжки, проте при цьому роботодавцем не було зазначено дату свідоцтва про шлюб. На підставі цього [PERSON] було відмовлено в зарахуванні періоду її трудової діяльності, що підтверджується записами у вказаній трудовій книжці, до її страхового стажу, через що вона не має можливості оформити пенсійну виплату. На теперішній час надати засвідчені належним чином докази про укладення нею шлюбу та зміну прізвища заявник не має можливості, оскільки шлюб було зареєстровано на території російської федерації, з якою на теперішній час в України відсутні будь-які дипломатичні відносини. Також, оскільки шлюб було зареєстровано за кордоном, у органах ДРАЦС України [PERSON] не має можливості отримати відповідні підтвердження щодо укладення/розірвання нею шлюбу і зміни прізвища. Факт належності заявнику трудової книжки підтверджується її змістом та змістом особистих документів [PERSON] , а також копією довідки про укладення шлюбу, виданою компетентним органом м. Санкт-Петербург 06.03.2009. Встановлення такого факту необхідно [PERSON] для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 25.07.1979 на ім`я « [PERSON] » з усіма записами, відображеними в ній. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) cмерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.07.1961, виданого ЗАГС с. Миколаєва, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено російською мовою як « [PERSON] » (а.с. 14). У відповідності до трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 25.07.1979, дівоче прізвище заявниці визначено на російській мові як « [PERSON] » (а.с. 10). В подальшому це прізвище закреслено та зазначено її прізвище після укладення шлюбу - « [PERSON] ». В трудовій книжці міститься запис про те, що прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб, дата видачі якого не зазначена. У відповідності до копії довідки про укладення шлюбу № 190 від 06.03.2009 « [PERSON] » та « [PERSON] » (мовою оригіналу) уклали шлюб 24.21.1983, про що складено актовий запис № 2889; прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] ». Довідка видана «комитетом по делам записи актов гражданського состояния отдкла записи актов гражданаского состояния московського района правительства санкт-петербурга» (мовою оригіналу) (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.06.2007. Після реєстрації розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). В паспорті громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці визначено як « [PERSON] » (а.с. 18-20). [PERSON] звернулась до уповноважених органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії за віком, проте у відповідності до Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову в призначенні пенсії 143150020100 від 29.08.2024 їй відмовлено і зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоду за записами трудової книжки, оскільки довідка про шлюб № 190 видана у російській федерації, не посвідчена належним чином шляхом проставлення апостиля (а.с. 22). Згідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області,а Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 20.11.2024 реєстрація шлюбу заявниці [PERSON] відбулась у відділі актів громадянського стану м. Санкт-Петербург рф у 1983 році, отже інформація про цей шлюб відсутня у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, та відповідно видача витягу з нього неможлива (а.с. 23-26). Враховуючи викладене, на теперішній час внести зміни до вказаної трудової книжки не виявляється можливим. Встановлення факту належності їй трудової книжки необхідно заявнику для зарахування періоду страхового стажу для призначення пенсії. Отже, судом встановлено, що на час розгляду справи відсутня можливість внесення змін або виправлень до вищезазначеної трудової книжки, з матеріалів справи не вбачається наявність спору про право, враховуючи, що факт належності [PERSON] трудової книжки знайшов своє повне підтвердження, а також неможливість заявнику у інший спосіб захистити свої права, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved