Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів за надання послуг з правничої допомоги, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним, як адвокатом та [PERSON] , як клієнтом, було укладено договір про надання правової допомоги від 01.01.2018 року щодо здійснення представництва у судах у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Страхова Компанія «Саламандра», третя особа: [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди. 21 липня 2020 року була укладена Додаткова угода №1 відповідно до п. 1 якої було змінено п.4 Договору, в якій Відповідач взяв на себе зобов`язання сплати Позивачу гонорар у розмірі 50% відсотків від суми стягнуто за рішенням суду по справі №755/19216/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до п.2 Додаткової угоди №1 від 21 липня 2020 року Відповідач повинен був сплатити гонорар Позивачу протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили рішенням по справі № 755/19216/18. Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення в якому задоволено позов в сумі 124778грн. Однак Відповідач в порушення вимог Договору від 01.01.2018р., гонорар визначений додатковою угодою №1 від 21 липня 2020 року в сумі 62\~389грн. та грошові кошти згідно Акту виконаних робіт(надання послуг) від 15.12.2021р. в сумі 20\~416грн. у встановлений договором строк Позивачу не сплатив. У зв`язку з викладеним Позивач просив стягнути з Відповідача 82805грн., судовий збір та втрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000грн. У Відзиві на позовну заяву представник Відповідача заперечив проти задоволення позову та зазначив, що позивач не може вимагати оплати на свою користь суми у розмірі 62\~389грн., оскільки ці кошти не були реально стягнуті на користь [PERSON] по справі №755/19216/18. Також безпідставні і вимоги в сумі 20\~416грн., оскільки позивач і відповідач в Акті виконаних робіт підтвердили сплату цих коштів під час його підписання. Просив стягнути з позивача 50000грн. витрат на професійну правничу допомогу. Також Відповідач подав до Позивача зустрічний позов про відшкодування збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договору про надання послуг по справі № 755/19216/18. Відповідач вважає, що Позивач неналежним чином виконував умови договору про надання правової допомоги, оскільки ним не було вчасно подано апеляційну скаргу на рішення районного суду, що призвело до безпідставної відмови у позові по справі № 755/19216/18 в частині стягнення матеріального збитку зі страхової компанії у розмірі 100000грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 30416грн. У зв`язку з викладеним Позивач за зустрічним позовом просив стягнути з Відповідача за зустрічним позовом 130416грн. на відшкодування збитків внаслідок неналежного виконання умов договору про надання послуг, судовий збір, а також 50000грн. витрат на професійну правничу допомогу. У Відзиві на зустрічну позовну заяву Відповідач за зустрічним позовом заперечив проти задоволення зустрічного позову, зазначивши, що належним чином виконував умови договору про надання правових послуг. [PERSON] самостійно відмовився від подачі апеляційної скарги та при підписанні Акту виконаних робіт після набрання рішенням суду законної сили підтвердив відсутність будь-яких претензій до нього. Позивач і відповідач в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. 01.01.2018 року між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги щодо здійснення представництва інтересів [PERSON] у судах адвокатом Навродським О.В. Сторонами не заперечується, що договір стосується представництва адвокатом Навродським О.В. інтересів [PERSON] у справі №755/19216/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про відшкодування матеріальної шкоди. 21.07.2020 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 відповідно до п. 1 якої було змінено п.4 Договору, в якій Відповідач взяв на себе зобов`язання сплати Позивачу гонорару в розмірі 50% відсотків від суми стягнутого за рішенням суду. Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення в якому задоволено частково позов [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість матеріального збитку у сумі 124778грн. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно частини\~3 ст. 27\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Частиною 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За приписами\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Отже, вимоги Позивача в частині стягнення на його користь 62389грн. із Відповідача підлягають задоволенню, оскільки передбачені умовами договору від 01.01.2018 року та Додатковою угодою між ними. Щодо стягнення 20416 грн. згідно Акту виконаних робіт від 15.12.2021 року. Так, з вказаного Акту вбачається, що Адвокатом на виконання умов договору про надання правової допомоги від 01.01.2018 року виконано послуг на загальну суму 20416грн. Також у тексті Акту зазначено, що Адвокат своїм підписом свідчить про оплату Клієнтом коштів та прийняття від Клієнта всієї суми згідно переліку наданих послуг без сплати суми гонорару, а Клієнт підтверджує факт оплати зазначеної грошової суми та відсутність будь-яких претензій щодо наданих Адвокатом послуг без суми гонорару. Оскільки вказаний Акт виконаних робіт підписаний сторонами, то суд вважає, що вимоги в частині стягнення 20416грн. є безпідставними. Щодо зустрічних позовних вимог про відшкодування збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договору про надання правової допомоги щодо представництва інтересів [PERSON] по справі № 755/19216/18, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної\~\~дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцю зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. За договором про надання послуг виконавець зобов`язаний надати послугу, а замовник - оплатити її. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання. У ч. 1 ст. 906 ЦК України зазначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Одночасно згідно\~зі ст.\~903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. У Постанові Верховного Суду від 22.12.2022 року справа № 520/4658/17 зазначено, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України). У матеріалах зустрічної позовної заяви жодним чином не доведено наявність протиправної поведінки Відповідача за зустрічним позовом, збитків у розмірі 130416грн., причинного зв`язку між протиправною поведінкою Відповідача та збитками. Також не доведено у чому саме було порушені права Позивача за зустрічним позовом в результаті ухвалення рішення районним та апеляційним судами у вказаній справі та в чому саме виявилось неналежне виконання Відповідачем за зустрічним позовом умов договору. Жодними положеннями договору про надання правової допомоги від 01.01.2018 року на Відповідача за зустрічним позовом не було покладено обов`язку подачі апеляційної скарги на рішення районного суду у справі № 755/19216/18 та заяви про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу адвоката. Також розмір можливих збитків залежить від можливого рішення суду, що не дозволяє визначити їх наявність та розмір з високою ймовірністю. Доведення наявності таких збитків та їх розміру здійснюється із застосуванням стандарту вірогідності доказів, який з розумною впевненістю дає змогу стверджувати, що факт є доведеним, якщо після оцінки доказів вбачається, що такий факт імовірніше відбувся (мав місце), аніж не відбувся / його не було. У зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволені зустрічного позову за необґрунтованістю. У стягненні витрат сторонам на професійну правничу допомогу суд відмовляє, оскільки ні Позивачем, ні Відповідачем не доведено та не надано доказів здійснення таких витрат та їх розмір. Щодо витрат Позивача за зустрічним позовом, суд відмовляє у їх стягненні у зв`язку із відмовою у задоволенні зустрічної позовної заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 808,90грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст 626, 901, 903 ЦК України,

Outcome: partial