Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га в межах середньої земельної частки без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Олеша Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали його батьки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та він з сім`єю. Матері на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га (у фізичних гектарах 0,4050 га) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Олеша Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області. На дану земельну ділянку матері 19.02.1996 року був виданий сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії [NUMBER], реєстраційний № 346. Однак даний сертифікат втрачений. [INFO] мати [PERSON] померла (батько [PERSON] помер [INFO] ). Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно. Він являється єдиним спадкоємцем після смерті матері, прийняв спадщину і бажає оформити земельну частку (пай) на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] . З огляду на вищенаведене просив визнати за ним право власності наземельну частку (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га в межах середньої земельної частки без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Олеша Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак 13.01.2025 року на електронну адресу суду надіслав заяву (а.с. 54), в якій позов визнав, просив розглянути справу без участі їхнього представника та не заперечив щодо позитивного її вирішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно довідки Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 427 від 19.09.2024 року (а.с. 35) та Списку громадян с. Олеша, які мають право на отримання середньої частки землі (а.с. 27-28) [PERSON] (мати позивача), була включена в списки громадян, що мають право на середню земельну частку (пай), які є складовою проекту роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Олешанською сільською радою. Розмір земельної частки (паю) становить 16,15 умовних кадастрових гектарів. 19.02.1996 року [PERSON] було видано сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої частки серії [NUMBER], реєстраційний номер 346. Відомості щодо реєстрації вищевказаного сертифікату підтверджуються копією Книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (а.с. 31-32). Відповідно до Витягу щодо розмірів земельних ділянок, що передаються у власність громадянам на території Олешанської сільської ради, в рахунок належних їм земельних часток (паїв), затвердженого розпорядженням райдержадміністрації від 06.02.2009 року № 112 (а.с. 29, 30) розмір паю [PERSON] (мати позивача) становить 16.15 в ум.кад.га, розмір паю у фізичних гектарах 0,4050 га. Форма вищевказаного сертифікату була передбачена Положенням про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (в умовних кадастрових гектарах), затвердженого рішенням обласної (Івано-Франківської) Ради народних депутатів від 31.07.1995 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай), однак за життя такого сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] (мати позивача) не отримувала. Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 43). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 39, 40). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (мати позивача) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом, так як був зареєстрований та проживав разом із матір`ю, що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 426 від 19.09.2024 року (а.с. 36) Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 375/2024 від 20.09.2024 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В., після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 56-75), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , який прийняв спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (мати позивача). В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (мати позивача) у зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] (мати позивача), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В.№ 818/02-31 від 25.09.2024 року (а.с. 42). Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» (а.с. 38) сертифікат про право власності на землю серії [NUMBER], № 346, виданий 19.02.1996 року Олешанською сільською радою [PERSON] втрачений, тому його слід вважати недійсним. Зазначені обставини перешкоджають позивачу [PERSON] належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (мати позивача). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved