Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши наступне. Так, з 08 вересня 2011 року по 24 січня 2022 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] .Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .24 січня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано, позивач з відповідачем розійшлися та почали проживати окремо.З того часу діти постійно проживають з позивачем і перебувають на її повному утриманні та вихованні. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них, жодної матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, не цікавиться, як вони ростуть, чим харчуються, у що одягаються. Відповідач [PERSON] до своїх дітей не навідується, він навіть в телефонному режимі не цікавиться, що з його дітьми, як вони навчаються, який у них стан здоров`я, що їм потрібно. З врахуванням викладеного просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 р. у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 р. підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Осадчий А.А. заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що протягом майже трьох років відповідач життям власних дітей не цікавився, жодної допомоги на їх утримання не надає, має велику заборгованість по аліментах, що свідчить про те, що він усунувся від виконання батьківських обов`язків та по суті відмовився від власних дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними смс повідомленнями, надісланими йому судом згідно поданої ним заяви на отримання судових повісток в електронній формі (а.с. 48), подав до суду заяву про визнання позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в якій проти задоволення позову не заперечував (а.с. 49). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання також не з`явилась, письмовою заявою повідомила суд щодо підтримання позовних вимог [PERSON] , просила їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши подані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленим та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ст. 157 ч. 2 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про їх народження (а.с.7-8). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області 11.09.2024 р. за № 131, до складу сім`ї [PERSON] входять та зареєстровані за адресою [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - дочка (а.с. 13). Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 січня 2022 року у цивільній справі № 275/1093/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15). Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року у цивільній справі № 275/460/24 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти (а.с. 16-17). Рішенням виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 03.07.2024 року № 2366 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). При цьому з висновку виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , який є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] не проживає разом з дітьми, їх життям, навчанням та здоров`ям не цікавиться, участі у житті дітей не приймає, про долю дітей не турбується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а крім того зловживає алкогольними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності. Діти проживають з мамою [PERSON] , яка займається їх вихованням та забезпечує її всім необхідним. (а.с. 19). Таким чином, аналізуючи наведені обставини та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітніх дітей, а також про їх здоров`я, не приймає будь-якої участі в їх утриманні та вихованні, тобто не виконує покладені на нього сімейним законодавством України обов`язки. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню власних дітей, позбавлення його батьківських прав, на думку суду, буде відповідати інтересам дітей, з огляду на що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 157 ч. 2, 164 ч. 1 п. 2, 165, 166 СК України та

Outcome: approved