Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

24 грудня 2024 року ТОВ «Свеа Фінанс», в інтересах якого діє представник за довіреністю, сформованою через підсистему «Електронний суд», Варшавський Костянтин Антонович, звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у сумі 230037,91 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 10.01.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі «Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та [PERSON] (надалі «Відповідач», «Позичальник», «Боржник») було укладено Договір кредиту та страхування №Z62.00615.006191095 (надалі Кредитний договір). Кредитний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 34 133,00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,00% річних. Водночас позивач у позові зазначає, що відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом позову, а позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Крім того, позивач зазначає, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.) На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №Z62.00615.006191095 від 10.01.2020, заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк», а на сьогодні перед ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») як правонаступника Банку, станом на дату подачі позову, складає: заборгованість за основним боргом - 34 133 грн, заборгованість за відсотками - 16 338,63 грн., та заборгованість за іншими процентними платежами - 30 951,80 грн, а всього - 81 423,43 грн. Крім того, 21.11.2016 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі «Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та [PERSON] (надалі «Відповідач», «Позичальник»), укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C02.225.72535 (надалі Кредитний договір). Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 39 900,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Додатково позивач зазначає, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Як зазначає у позові позивач, згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №C02.225.72535 від 21.11.2016, заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк», а на сьогодні перед ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») як правонаступника Банку, станом на дату подачі позову, складає: заборгованість за основним боргом - 57\~500 грн, заборгованість за відсотками - 91 114,48 грн, та заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн, а всього - 148 614,48 грн. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за означеними вище Кредитними договорами до відповідача, то ТОВ «Свеа Фінанс» як позивач обгрунтовує це тим, що 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» ( попередня назва - «Росвен Інвест Україна»), було укладено договір факторингу №01.02-31/23 (далі Договір факторингу). Відповідно до розділу 2 Договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. Зокрема, за Договором факторингу АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за заборгованостями [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за кредитними договорами №Z62.00615.006191095 від 10.01.2020 і №C02.225.72535 від 21.11.2016. У цьому контексті позивач зазначає, що до Договору факторингу було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр Боржників №1, Реєстр Боржників №2 і Реєстр Боржників №3, які є дуже об`ємними документами і стосуються прав вимог за 11 794 кредитними договорами. У зв`язку із цим, на підтвердження вищенаведеної інформації, позивачем додано до позову копії першої і останньої сторінок відповідних Реєстрів боржників і сформовані Витяги з реєстрів боржників, які стосуються саме заборгованостей [PERSON] за кредитними договорами №Z62.00615.006191095 від 10.01.2020 і №C02.225.72535 від 21.11.2016. З огляду на викладене ТОВ «Свеа Фінанс» просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №Z62.00615.006191095 від 10.01.2020 і №C02.225.72535 від 21.11.2016 у загальній сумі 230 037,91 грн та судові витрати. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 року позовну заяву ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно номер провадження 2/711/710/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 12 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. У судове засідання, що призначено 12 лютого 2025 року о 10 год 30 хв, сторони не з`явилися. Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і [PERSON] як його представника, що були отримані цими учасниками справи 21.01.2025 о 03 год 11 хв 51 сек (а.с.77 зворот). Водночас представник позивача К.Варшавський разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував, а також позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання 12\~лютого 2025\~року о\~10\~год 30\~хв не\~з`явився,\~про причини\~неявки не\~повідомив,\~хоча про\~місце,\~день і\~час розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~заяв чи\~клопотань про\~проведення судового\~засідання без\~його участі\~до суду\~не подав,\~відзиву до\~суду не\~направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим 12 лютого 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 10 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.00615.006191095 (далі Кредитний договір-1), відповідно до п.1.1-1.4 якого сторони обумовили тип кредиту ідеальний, суму кредиту 34133 грн, процентну ставку 15% річних (змінювана), та строк кредиту 36 місяців. Крім того, у п.1.5-1.6 Кредитного договору-1 сторони обумовили, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною цього договору та розміщені на веб-сайті банку. Дата повернення кредиту 10.01.2023. Також п.1.7-1.8 Кредитного договору-1 встановлено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 29680,87 грн на рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк». Змінювана процентна ставка, згідно п.1.3 цього договору, визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 5,5%. Із безпосередньо дослідженого Кредитного договору-1 суд встановив, що у п. 9 містяться реквізити та підпис позичальника [PERSON] , а також підпис останнього, яким підтверджується факт отримання ним оригіналу цього договору (а.с.10). Крім того, із дослідженого паспорту споживчого кредиту як Додатку №1 до Кредитного договору-1 суд встановив, що між сторонами означеного правочину обумовлено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, а також розмір платежів та додаткових і супутніх послуг кредитодавця, зокрема: відкриття пакету послуг 100 грн, плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,50% щомісячно від початкової суми кредиту, комісія за переказ коштів 0 грн (а.с. 11). Із копій ордерів-розпоряджень №1,2 від 10.01.2020 суд встановив факт отримання позичальником [PERSON] від АТ «Ідея Банк» грошових коштів в сумі 34133 грн та 4452,13 грн відповідно на виконання умов Кредитного договору-1 (а.с.12). Також із довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором-1, станом на 25.07.2023, що підготовлена АТ «Ідея Банк», суд встановив, що заборгованість відповідача перед означеною банківською установою згідно Кредитного договору-1 становить 81423,43 грн, з яких 34133 грн заборгованість за основним боргом, 16338,63 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, та 30951,80 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.17). Із виписки по Кредитному договору-1 від 25.07.2023, що підготовлена АТ «Ідея Банк», суд встановив, що будь-яких погашень заборгованості з метою виконання відповідачем умов означеного правочину останнім вчинено не було у період часу з 10.01.2020 до 13.02.2020, крім погашення прострочених процентів у сумі 5,07 грн (а.с.18). Крім того суд встановив, що 21 листопада 2016 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C02.225.72535 (далі Кредитний договір-2). Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору-2, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 39 900,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Крім того, із дослідженого безпосередньо Кредитного договору-2 суд встановив, що у п. 12 містяться реквізити та підпис клієнта [PERSON] , а також підпис останнього, яким підтверджується факт отримання ним оригіналу цього договору (а.с.19). Також на а.с.22 містяться тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку, які безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні і з яких суд встановив, що із означеними тарифами відповідач [PERSON] ознайомився під підпис. Із довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором-2, станом на 25.07.2023, що підготовлена АТ «Ідея Банк», суд встановив, що заборгованість відповідача перед означеною банківською установою згідно Кредитного договору-2 становить 148614,48 грн, з яких 57500 грн заборгованість за основним боргом, 91114,48 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, та 0,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.28). Із виписки по Кредитному договору-2 від 25.07.2023, що підготовлена АТ «Ідея Банк», суд встановив, що у період часу із 22.11.2016 до 31.01.2020 відповідач [PERSON] регулярно отримував транші на виконання умов означеного правочину; водночас відповідач [PERSON] регулярно і погашав як заборгованість за основною сумою кредиту, так і обумовлені Кредитним договором-2 відсотки (а.с.29-37). Водночас із договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 (далі Договір факторингу) суд встановив, що АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» означеного дня уклали договір, предметом якого є передача (відступ) АТ «Ідея Банк» як клієнтом ТОВ «Росвен Інвест Україна» як фактору своїх прав вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що визначені в Реєстрі боржників, а фактор набуває прав вимоги за означеними договорами. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною Договору факторингу (п.2.1) (а.с.38-42). Як встановлено судом із дослідженої платіжної інструкції №9217 від 26.07.2023, ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатило АТ «Ідея Банк» 11\~963\~508 грн як плату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу (а.с.45). Із витягів з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу суд встановив, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором-1 у загальній сумі 81423,43 грн ( 34133 грн заборгованість за основним боргом, 16338,63 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, та 30951,80 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями) та за Кредитним договором-2 у загальній сумі 148614,48 грн (57500 грн заборгованість за основним боргом, 91114,48 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, та 0,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями) (а.с.49-50). На підставі рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед №1 від 25.03.2024 як єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» суд встановив, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.51). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №448991177471 від 26.03.2024 суд встановив, що ТОВ «Свеа Фінанс» присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, що є ідентичним кодом юридичної особи, який був присвоєний ТОВ «Росвен Інвест Україна» (а.с.61). Суд, безпосередньо дослідивши усі матеріали цивільної справи №707/3682/24, дійшов висновку, що заборгованість за Кредитним договором-2 підлягає до стягнення із відповідача у заявленому розмірі, а за Кредитним договором-1 у заявленому розмірі без врахуванням заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 30951,80 грн з огляду на таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України),\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 512 ЦК України\~встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 627 ЦК України,\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч.1 ст.\~626 та ч.1 ст.\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1,2 ст 1056-1 ЦК України,\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України,\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 \~ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України,\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За встановлених обставин, на підставі досліджених матеріалів цивільної справи, враховуючи викладені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором-2, сплативши за весь строк його дії лише 5,07 грн відсотків, а також не у повній мірі виконував означені зобов`язання за Кредитним договором-1, не повернувши кредитодавцю основну суму боргу та, обумовлені цим правочином, відсотки за користування кредитом, тому факт порушення умов означених договорів зі сторони відповідача є доведеним стороною позивача. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від АТ «Ідея Банк» грошових коштів за Кредитним договором-1 та за Кредитним договором-2 в сумі відповідно 34133 грн та 57500 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання їх умов у строки, передбачені цими правочинами. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування ним як за Кредитним договором-1, так і за Кредитним договором-2 як первинному кредитодавцю АТ «Ідеа Банк», так і його правонаступнику ТОВ «Свеа Фінанс, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача заборгованості за Кредитним договором-2 у сумі 148614,48 грн, з яких 57500 грн заборгованість за основним боргом, 91114,48 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, а за Кредитним договором-1 у сумі 50\~471,63 грн , з яких 34133 грн заборгованість за основним боргом та 16338,63 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за іншими процентними платежами, що нараховані позивачем за Кредитним договором-1, в сумі 30951,80 грн, суд зазначає наступне. Так, із мотивувальної частини позовної заяви суд встановив, що сума 30951,80 грн позивачем визначена як заборгованість за іншими процентними платежами (абз.5 стр.4 позовної заяви). Проте, згідно дослідженої судом копії довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором-1, станом на 25.07.2023, що підготовлена АТ «Ідея Банк», суд встановив, що кошти в сумі 30951,80 грн є заборгованістю за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.17). Оскільки саме первинним кредитодавцем (АТ «Ідея Банк»), станом на день укладення Договору факторингу, кошти в сумі 30951,80 грн визначені як заборгованість відповідача [PERSON] за нарахованими та несплаченими комісіями згідно умов Кредитного договору-1, тому суд розглядає означену позовну вимогу позивача не з призми заборгованості за іншими процентними платежами, а саме з призми заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями. У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що у мотивувальній частині позивачем не зазначено обґрунтування означеної позовної вимоги з призми умов Кредитного договору-1, якими його сторони обумовили інші процентні платежі і які конкретно, що позивачем пред`явлені до стягнення із відповідача в сумі 30951,80 грн. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору-1, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно діючих тарифів банку. Згідно з п. 4 Кредитного договору-1, сторони дійшли згоди про те, що в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, викладено: детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. Відповідно до п. 5 Додатку № 1 до Кредитного договору-1 (паспорт споживчого кредиту), позичальник має сплачувати банку «інші послуги банку» щомісячно від початкової суми кредиту. Разом з тим, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на 10.01.2020) № 1734-VIII від 15.11.2016 (далі Закон №1734), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У ч.2 ст. 8 Закону №1734 (у редакції станом на 10.01.2020) визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця\~у вигляді\~процентів; комісії\~кредитодавця,\~пов`язані з\~наданням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~у тому\~числі комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості,\~розрахунково-касове\~обслуговування,\~юридичне оформлення\~тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Таким чином, Законом №1734 безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію. Водночас, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. При цьому, Закон №1734 розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Зокрема, згідно з ч.1 ст. 11 Закону №1734 (у редакції станом на 10.01.2020), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону №1734 (у редакції станом на 10.01.2020), у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку, відповідно до ч.1 ст. 11 Закону №1734, така інформація надається безоплатно. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 (п.31.29) та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21. Згідно із ч.5 ст. 12 Закону №1734 (у редакції станом на 10.01.2020), умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Так, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджували б той факт, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені ним, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 30951,80 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями. За вказаних обставин, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 199\~086,11 грн. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення. Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що судові витрати позивача складаються лише із витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2760,45 грн (із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0.8), що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №68 від 19.12.2024 (а.с.9). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали означеної позовної заяви не містять. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 обгрунтованими і задовольнив їх на суму 199\~086,11 грн, що складає 86,54% від ціни позову (199\~086,11/230 037,91), тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: partial