Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Герасимчук О.О., звернулася до суду, через систему «Електронний суд», з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказує, що 29 серпня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 197. У період шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружжя разом не проживає, шлюбні відносини фактично припинені, оскільки сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також мають розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дитини та ведення спільного побуту. Крім того, зазначив, що на думку позивача наразі немає можливості збереження сім`ї, шлюб носить формальний характер, без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Окрім того, позивачка просила стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір та 5000 грн. судових витрат на правову допомогу адвоката. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Герасимчук О.О., належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (до шдюбу [PERSON] ), [INFO] , було укладено шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданий Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 197. У період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (актовий запис №68). На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55\~СК\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, та прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу то суд виходить з наступного: витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачка [PERSON] просила стягнути 5000 гривень відшкодування витрат за надання правової допомоги адвоката. На підтвердження факту надання правової допомоги представником позивача адвокатом Герасимчуком О.О. надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 19 жовтня 2024 року, укладений між позивачкою та адвокатом Герасимчуком О.О., копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги. З урахуванням зазначених обставин та з огляду на те, що у матеріалах справи наявні докази, які у своїй сукупності підтверджують факт понесення витрат на правничу допомогу, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 968 грн. 96 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved