Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 06 листопада 2024 року, вбачається, що виконавче провадження №76490554 було порушено на підставі виконавчого напису №6898 від 05 листопада 2024 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем. Зазначеним виконавчим написом звернуто стягнення на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA», модель - «CAMRY», сірого кольору, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , що був переданий [PERSON] в заставу [PERSON] , [INFO] за договором застави транспортного засобу, посвідченого 16.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. і зареєстрованого у реєсті за №3335, право вимоги за яким відступлено на користь [PERSON] , [INFO] за договором відступлення права вимоги за договором застави транспортного засобу, посвідченого 16.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. і зареєстрованого у реєсті за №3335, посвідченого 29.11.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. і зареєстрованого у реєсті за №1899, в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики №16/09/21, укладеним 16.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , право вимоги за яким відступлено на користь [PERSON] за договором №1 про відступлення права вимоги від 29.11.2022 року, строк платежу за яким настав 21.08.2024 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу - автомобіля «TOYOTA», модель - «CAMRY», сірого кольору, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , задовольнити вимоги стягувача [PERSON] за прострочення у 76 днів: заборгованість за простроченою позикою - 153 759 грн. 99 коп.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 2 500 грн., а всього 156 259 грн. 99 коп. Позивач також зазначає, що виконавчий напис № 6898 від 05 листопада 2024 року було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис № 6898 від 05 листопада 2024 року, таким що не підлягає виконанню. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 12 лютого 2024 року представником відповідача подано відзив на позов, який мотивований тим, що стягувачем було дотримано вимог чинного законодавства України під час вчинення оспорюваного виконавчого документа, а відтак даний позов не підлягає задоволенню. 31 грудня 2024 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 січня 2025 року суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, при цьому представником відповідача направлено до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, в даній заяві представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явилися, пояснення на позов не надіслали, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики № 16/09/21 від 16.09.2021 року. Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність в позику грошові кошти на загальну суму 161 443,20 грн., що на день укладання договору становило еквівалент 6 024 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцю не пізніше 15.09.2024 року. Пунктом 6 договору позики передбачено, що позичальник може повернути позику у безготівковій формі. 16.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави транспорного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л. В. реєстровий № 3338. Згідно з п. 1.1 договору застави транспорного засобу заставою забезпечується виконання заставодавцем зобов`язань за договором позики № 16/09/21 від 16 вересня 2021 року, за умовами якого заставодавець, зокрема, зобов`язаний повернути Заставодержателю позику в розмірі 161 443,20 грн. , що на день укладення цього договору становить еквівалент 6 024 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості за Договором позики до «15» вересня 2024 року включно, а також штрафи, пені, комісії у розмірі і випадках, передбачених Договором позики та цим Договором та/або чинним законодавством України, з врахуванням змін та доповнень до Договору позики та цього Договору, якщо такі будуть укладені, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Предметом застави є рухоме майно заставодавця, а саме: автомобіль марки ТОYОТА, модель CAMRY, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2006 року випуску, колір СІРИЙ, державний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого28.05.2021 року центром ТСЦ 3242. 29.11.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги за договором застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л. В. реєстровий № 1899. 05 листопада 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем зареєстровано в реєстрі за №6898 виконавчий напис, яким, на підставі стст. 34, 87 ЗУ «Про нотаріат», запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA», модель - «CAMRY», сірого кольору, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , що був переданий [PERSON] в заставу [PERSON] , [INFO] за договором застави транспортного засобу, посвідченого 16.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. і зареєстрованого у реєсті за №3335, право вимоги за яким відступлено на користь [PERSON] , [INFO] за договором відступлення права вимоги за договором застави транспортного засобу, посвідченого 16.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. і зареєстрованого у реєсті за №3335, посвідченого 29.11.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. і зареєстрованого у реєсті за №1899, в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики №16/09/21, укладеним 16.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , право вимоги за яким відступлено на користь [PERSON] за договором №1 про відступлення права вимоги від 29.11.2022 року, строк платежу за яким настав 21.08.2024 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу - автомобіля «TOYOTA», модель - «CAMRY», сірого кольору, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , задовольнити вимоги стягувача [PERSON] за прострочення у 76 днів: заборгованість за простроченою позикою - 153 759 грн. 99 коп.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 2 500 грн., а всього 156 259 грн. 99 коп. Також, 06 листопада 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем відкрито виконавче провадження №76490554 з примусового виконання виконавчого напису №6898 від 05.11.2024 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем. Відповідно до стст. 15, 16 ЦК України, стст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до стст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом стст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом стст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави вразі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Статтею ст. 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення виконавчих написів передбачений главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 вказаної глави розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 вказаної глави розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Окрім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 34, 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. Перевіряючи доводи позивача [PERSON] суд встановив, що 05 листопада 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. при вчиненні нотаріальної дії - вчинення оспорюваного виконавчого напису, керувався статтями, 34, 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. В той же час, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто, під час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. повинен перевірити документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи[PERSON] починаючи з 15.02.2022 року до 22.08.2024 року погашала заборгованість за договором позики шляхом перерахування коштів на рахунок позикодавця [NUMBER] наступними платежами: 14.10.2021 на суму 6 900,00 грн.; 15.11.2021 на суму 6900,00 грн.; 15.12.2021 на суму 7100,00 грн.; 14.01.2021 на суму 7350,00 грн.; 15.02.2022 на суму 4000,00 грн.; 02.06.2022 на суму 2300,00 грн.; 08.07.2022 на суму 5000,00 грн.; 09.08.2022 на суму 3000,00 грн.; 08.09.2022 на суму 7500,00 грн.; 07.10.2022 на суму 4000,00 грн.; 31.10.2022 на суму 4800,00 грн; 11.11.2022 на суму 3000,00 грн.; 07.12.2022 на суму 4000,00 грн.; 03.01.2023 на суму 4125,00 грн.; 31.01.2023 на суму 1000,00 грн.; 13.02.2023 на суму 3500,00 грн.; 28.02.2023 на суму 4000,00 грн.; 02.03.2023 на суму 3000,00 грн.; 03.08.2023 на суму 10000,00 грн.; 03.09.2023 на суму 10000,00 грн.; 03.10.2023 на суму 10000,00 грн.; 03.11.2023 на суму 10000,00 грн.; 07.12.2023 на суму 9800,00 грн.; 08.01.2024 на суму 10140,00 грн.; 08.02.2024 на суму 9880,00 грн.; 07.03.2024 на суму 10050,00 грн.; 08.04.2024 на суму 10250,00 грн.; 08.05.2024 на суму 10350,00 грн.; 10.06.2024 на суму 10600,00 грн.; 09.07.2024 на суму 10660,00 грн.; 22.08.2024 на суму 3000,00 грн. Всього станом на 22.08.2024 року за договором позики № 16/09/21 від 16.09.2021 року [PERSON] було погашено 206 205,00 грн., що підтверджується квитанціями та платіжними дорученнями доданими до матеріалів справи (а.с.29- 47). Крім того, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі №357/17180/24 (провадження №2/357/6147/24) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (а.с. 139-140). За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про незаконність вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. виконавчого напису 05 листопада 2024 року за №6898 тапорушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172,оскільки нотаріус не перевірив документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису № 6898 від 05.11.2024 року таким, що не підлягає виконанню, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки приватним нотаріусом не встановлено безспірність суми, що стягується. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved