Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Драус О.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу заборгованості за споживчим кредитом в розмірі 24033,80 гривень, посилаючись на те, що у добровільному порядку погасити борг відповідач відмовляється, чим порушує майнові права позивача. Обгрунтовучи заявлені вимоги зазначає, 13 травня 2019 року між КС «Калина» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2206081, відповідно до якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 25000 гривень зі сплатою 36% річних. Для забезпечення виконання зобов`язання між КС «Калина» та [PERSON] було укладено договір поруки №ДП-2206081/1. Також, між КС «Калина» та [PERSON] було укладено договір поруки №ДП-2206081/2. Згідно із п.п.2.1, 4.1 вказаних договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту у сумі 25000 гривень та процентів, нарахованих на суму кредиту, а також інфляційних витрат, пені, штрафів, додаткових відсотків, якщо такі будуть нараховані. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року №604/687/20 позов КС «Калина» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задоволено та стягнено солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користь КС «Калина» борг за кредитним договором №2206081 в сумі 24033,80 гривень (19546,61 гривень - сума неповерненого кредиту, 3374,59 нараховані проценти на суму кредиту та 1112,60 - три відсотки річних). Крім того, стягнено із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 350,34 гривень судового збору. Позивач [PERSON] сплатила зоборгованість в повному обсязі про о свідчать квитанції від 18 січня 2024 року. Отже, у [PERSON] виникло право регресної вимоги до [PERSON] на суму 24033,80 гривень. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача на її користь сплачену суму судового збору у сумі 1211,20 гривень. Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокат Драус О.О. подала заяву про проведення судового засідання без сторони позивача, позов підтримують та просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КС «Калина» в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був належним чином повідомлений. Відповідач, в судове засідання не прибула, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти рішення, задовольнивши позов з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів цивільної справи 13 травня 2019 року між КС «Калина» та [PERSON] був укладений договір поруки №ДП-2206081/2. Із п.1.1 вказаного договору вбачається, що поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договром/Договором кредитної лінії 2206081 від 13 травня 2019 року. Вказаний договір діє з моменту його підписання та до 14 травня 2023 року (п.1.3.). Згідно із п.2.1. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за сплату Боржником кредиту у сумі 25000,00 гривень. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник (п.4.1. Договору). Відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року у справі №604/681/20 з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто в користь КС «Калина» борг за Кредитним договором №2206081 від 13 травня 2019 року в сумі 24033,80 гривень. Крім того, з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стягнено судовий збір у сумі 350,34 гривень з кожного. Як вбачається із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №68332448 від 13 січня 2024 року, [PERSON] здійснила переказ грошових коштів у сумі 26620,18 гривень на користь КС «Калина». Відносини поруки врегульовано законодавцем у параграфі 3 Глави 49 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. За змістом наведеної частини першої статті 544 ЦК України, право на зворотну вимогу (регрес) виникає у одного з солідарних боржників до інших лише після виконання ним солідарного обов`язку. Правовий аналіз положень зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені у ній, настають лише в разі повного виконання боржником солідарного обов`язку. Згідно з рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2021, у цивільній справі №604/687/20, боргові зобов`язання за Кредитним договором №2206081 від 13.05.2019 р. виникли у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що позивачем [PERSON] виконано повністю судове рішення у справі №607/20265/19 та сплачено солідарний борг, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що слід стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у порядку регресу в розмірі 24033 грн, задовольнивши її вимоги. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77\~ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму судового збору у сумі 1211,20 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень. Так, згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частини 1-3 статті 134\~ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договором про надання правової (адвокатської) допомоги №101 від 31 липня 2024 року, укладеним між адвокатом Драус О.О. та [PERSON] ; додатком №1 до вказаного договору. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 1500,00 грн та витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved