Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

16 жовтня 2024 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] ,\~ про стягнення заборгованості за надані\~ послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову вказано,\~ що\~ відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно особового рахунку № [NUMBER] за період з 01.04.2014 по 01.09.2024 відповідачі мають заборгованість в розмірі 18781,77 грн, яку добровільно не погашають. Тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу за період з 01.04.2014 по 01.09.2024 в розмірі 9390,88 грн, суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3352,70 грн та три відсотки річних 948,07 грн за період з 01.04.2014 по 23.02.2022 та суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,96 грн та три відсотки річних 35,64 грн за період з 01.01.2024 по 01.09.2024. Та стягнути з [PERSON] суму боргу за період з 01.04.2014 по 01.09.2024 в розмірі 9390,88 грн, суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3352,70 грн та три відсотки річних 948,07 грн за період з 01.04.2014 по 23.02.2022 та суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,96 грн та три відсотки річних 35,64 грн за період з 01.01.2024 по 01.09.2024. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 19 листопада 2024 року на адресу суду надійшли відомості з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо реєстрації відповідачів. Ухвалою судді від 22 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду на 15 січня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Одночасно судом витребувано з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області копію актового запису або витягу із Державного реєстру актів цивільного стану про смерть відносно відповідача [PERSON] , [INFO] . В судове засідання 15 січня 2025 року сторони не з`явились, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 13 лютого 2025 року.\~\~ 21 січня 2025 року на адресу суду з Білоцерківського відділу ДРАЦС у Білоцерківському район Київської області надійшла копія актового запису про смерть [PERSON] ,\~ яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 13.02.2025 провадження у цивільній справі за позовом КП БМР «Білоцерківтепломережа» до\~ [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості,\~ відносно відповідача [PERSON] \~ закрито. 10 січня 2025 року представник позивача Зайченко Валентина звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі їх представника, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. 13 лютого 2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог у повному обсязі Крім цього, у вказаній заяві відповідач, посилаючись на скрутне матеріальне становище та отримання пенсії, просив суд розстрочити виконання судового рішення строком на один рік. На підтвердження вказаної зави надав до суду копію пенсійного посвідчення. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 12) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по 1\\2 частці в праві власності. Відповідно до розрахункового листа абонента за особовим рахунком № [NUMBER] \~ наявна заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01.04.2014 по 01.09.2024 року в розмірі 18781,77 грн. Крім того, згідно розрахункової відомості по вказаному особовому рахунку, позивачем за вказаним рахунком за період з 01.04.2014 по 23.02.2022 нараховано 3 відсотки річних у розмірі 1896,15 грн та інфляційні нарахування за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 6705,40 грн. Також, за період з 01.01.2024 по 01.07.2024 нараховано 3 відсотки річних в розмірі 71,28 грн та інфляційні нарахування за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 191,93 грн. Закон України «Про житлово-комунальні послуги»\~ від 09 листопада 2017 року за № 2189-VIII регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 вказаного Закону - учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: в тому числі послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п.3 ч.2 ст.6 Закону). Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. в свою чергу п. 5 частини 2 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.67,68 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) квартири зобов`язаний щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). Згідно з пунктами 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Відповідачу надавались рахунки до сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, які розраховувались на підставі тарифів, узгоджених сторонами (додаток №1 до договору) та Правил. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав, натомість звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, відповдіно до змісту ст. 206 ЦПК України, приймає визнання відповідачем позову, так як вказане не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси третіх осіб. Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягає до\~ стягнення заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання в межах його частки у праві власності на квартиру в розмірі 9390,89 грн, три відсотки річних в сумі 983,71 грн, інфляційні втрати в сумі 3448,67 грн. Відповідно до частини першої статті 267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Приймаючи до уваги те, що відповідач у своїй заяві, поданій до суду 13 лютого 2025 року, просить суд про розстрочення рішення суду, посилаючись на тяжке матеріальне становище, суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на один рік, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. Відповідно до частини першої статі 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відносно відповідача [PERSON] . Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % сплаченого судового збору збір у розмірі 757,00 грн, з одночасним поверненням позивачу з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого ним судового збору в сумі 757,00 грн.

Outcome: approved