Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

У липні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, який, уточнивши, мотивує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, мають трьох неповнолітніх синів. З серпня 2020 року позивачка з двома молодшими дітьми проживала окремо, старший син залишився проживати з батьком. Відповідач вчиняє фізичне та психологічне насилля відносно неї та дітей. У листопаді 2020 року відповідач самовільно забрав молодших синів у позивачки, тим самим примусово розлучивши їх з матір`ю, ізолював їх від неї, не дає змоги побачитися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Зверталась з приводу створення колишнім чоловіком перешкод у вихованні дітей до управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради та ГУПН в Сумській області. Діти прихильні до матері, однак вони бояться батька, оскільки той чинить на них тиск. Відповідач вивіз дітей за кордон з метою переховування їх від матері. Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить: 1.Зобов`язати [PERSON] усунути та не чинити перешкоди у вільному особистому спілкуванні, вихованні та побаченні матері, [PERSON] з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2. Визначити способи участі матері, [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з дітьми, згідно з наступним графіком: 1) Забезпечити необмежений зв`язок матері, [PERSON] , з дітьми: [PERSON] [INFO] та., [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] засобами телефонного зв`язку та/або за допомогою месенджерів та/або відео зв`язку, а також інших видів поштового, електронного зв`язку; Зобов`язати відповідача забезпечити особистий простір дітей (можливість спілкуватися засобами телефонного зв`язку, відеозв`язку з матір`ю наодинці, без присутності будь-кого). 2) Кожного календарного тижня діти перебувають разом з матір`ю в п`ятницю, суботу та неділю. Встановити наступний спосіб та порядок виконання рішення у цій частині: зобов`язати відповідача (батька дітей) самостійно доставляти (передавати) дітей матері за її місцем проживання або, за домовленістю, матір самостійно забирає дітей після занять зі школи та зобов`язати матір організувати прибуття дітей в понеділок на навчання до школи. Встановити наступний графік проведення шкільних канікул: - Канікули осінні, зимові і весняні (період проведення припадає на календарну осінь/зиму/весну) діти проводять з матір`ю; - Канікули літні (період проведення припадає на календарне літо): парний рік: перша половина - з матір`ю, друга половина -з батьком; непарний рік: перша половина - з батьком, друга половина - з матір`ю. Період, коли дитина, окремо від батьків, перебуває в оздоровчому таборі, рахується як окремий час, виділений для дитини. Встановити наступний порядок святкування дня народження та інших свят. Дні народження дітей та батьків, Різдво Христове, Новий рік, Великдень, 08 березня та інші свята діти проводять з 15.00 год. напередодні до 10.00 год. наступного після свята \~ \~ \~ \~дня: (наприклад, з 15.00 год 07 березня \~ \~ \~ \~по 10.00 год 9 березня): парний рік - з матір`ю, непарний рік - з батьком. Зобов`язати відповідача у разі зміни місця проживання дітей повідомити позивачу (матері дітей) адресу нового місця проживання не пізніше трьох днів з моменту його зміни. У разі хвороби дітей (дитини) батьки зобов`язуються негайно попереджати один одного про хворобу дітей (дитини), способи лікування шляхом направлення повідомлень у месенджері, дзвінків на телефонні номери батьків або в інший спосіб за домовленістю. У разі хвороби дитини батькам забезпечується безперешкодне право на перебування з дітьми (дитиною) та доступ до дітей (дитини) незалежно від того, з ким із батьків по графіку побачень повинна перебувати дитина. Батьки зобов`язуються надавати один одному повну, достатню інформацію стосовно стану здоров`я дітей (дитини) та навчання (зокрема, але не виключно: копію медичної картки дітей (дитини), інші документи, що підтверджують стан здоров`я дітей, копії документів щодо навчання, успішності дітей, номери телефонів вчителів, тренерів, медичної установи) шляхом направлення на електронну адресу іншого з батьків, месенджери або іншим способом за домовленістю. У разі направлення одним із батьків повідомлення на телефонний номер іншого з батьків щодо інформації, яка стосується дітей, інший з батьків, невідкладно, але не пізніше одного дня, має надати вичерпну інформації відносно дітей (дитини). У період перебування дітей з кожним із батьків, батьки несуть відповідальність за створення належних та комфортних умов для життя, навчання та розвитку дітей. розвитку гідних якостей дітей, забезпечення гарного самопочуття дітей та стану здоров`я, належного харчування. У разі непередання дітей іншому з батьків, ненадання інформації про місцеперебування дітей, про стан їхнього здоров`я та навчання, фіксації випадків подавлення внутрішньої свободи дітей (дитини) вважається встановленим невиконання даного регламенту. Встановити, що графік може бути змінено, в залежності від обставин, за взаємною згодою кожного з батьків за будь-якої форми домовленості (письмово, нотаріально завірено, через органи опіки та піклування або адвоката чи суду). У відзиві на позовну заяву відповідач не погодився з викладеними у ній обставинами. Зазначив, що позивачка за власною ініціативою покинула його разом з дітьми. Батько не чинить перешкод у спілкуванні матері з дітьми. Позовні вимоги визнає частково та пропонує визначити графік спілкування з дітьми, наведений у відзиві: діти перебувають з матір`ю: в понеділок, середу, п`ятницю кожного першого та четвертого тижня календарного місяця з 14 до 17 години; у вівторок, четвер кожного другого та четвертого тижня календарного місяця з 14 до 17 години; у суботу та неділю кожного другого та четвертого тижня календарного місяця з 9 до 20 години; діти проводять з матір`ю 3,4,5 день весняних, осінніх та зимових канікул та другий місяць літніх канікул. Діти святкують дні народження матері та 8 березня разом з нею, а також свята Різдва та Великодня кожного парного року разом з матір`ю. Діти святкують день народження батька ( [INFO] ) та свято нового року разом з батьком. У відповіді на відзив позивачка зазначила, що твердження відповідача про відсутність тиску на дітей та перешкод з боку відповідача у вихованні позивачкою дітей не відповідають дійсності. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що діти бажають спілкуватися з нею, однак через тиск з боку батька бояться це робити. Востаннє позивачка бачилась з дітьми у листопаді 2023 року. Наразі діти перебувають за кордоном. Позивачці невідома адреса місця проживання дітей. У двох молодших дітей немає телефонів, вона щодня дзвонить старшому сину з метою спілкування з усіма дітьми, однак старший син не завжди відповідає на її дзвінки. Відповідач заблокував номер телефона позивачки, тому вона не має можливості зв`язатися з дітьми через відповідача. У судовому засіданні 13.02.2025 позивачка повідомила, що 01.02.2025 мала зустріч із дітьми, придбала їм мобільні телефони. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача повідомили, що відсутні докази особистого перешкоджання з боку відповідача у спілкуванні дітей із матір`ю. Підтвердили, що планшет, який має середній син, не має функції дзвінків. У молодших дітей немає телефонів, однак відповідач не заперечує проти того, щоб позивачка придбала їм телефони та оплачувала інтернет зв`язок для комунікації з нею. Діти спілкуються з позивачкою рідко, оскільки не завжди є можливість через навчання та повсякденні справи, також не завжди є інтернет зв`язок. Мати не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей. Представником третьої особи подано до суду висновок щодо доцільного встановлення порядку участі у вихованні позивачем синів. Ухвалою суду від 03.08.2023 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.12.2023 забезпечено позов у справі. 07.03.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10-11 т. 1). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2021 у справі №591/8283/20 шлюб між сторонами розірвано, відмовлено у задоволенні вимог про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю (а.с. 12-14 т. 1). Сторонами визнаються такі обставини: -з 2020 року діти сторін проживають разом з батьком; -у грудні 2023 року відповідач разом з дітьми виїхав за межі України, протягом часу розгляду справи проживає у Королевстві Данія; -після розірвання шлюбу між сторонами позивачка час від часу проживала за кордоном, оскільки працювала там; -на час розгляду справи позивачка проживає у Німеччині; -відповідач заблокував контакт позивачки через небажання спілкуватись з нею; -позивачці невідоме місце проживання дітей; -протягом часу, коли діти проживають за межами України, позивачці був відомий номер мобільного телефону старшого сина. У молодших дітей не було мобільних телефонів. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2020 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] (а.с. 15 т. 1). Протягом 2021-2023 років позивачка неодноразово зверталась до Служби у справах дітей Сумської міської ради з заявами щодо сприяння можливості її участі у вихованні дітей, обстеження умов їх проживання, тощо. Також зверталась до органів Національної поліції з заявою щодо сприяння у побаченнях з дітьми. На заяви були надані відповіді (16-23 т. 1). Свідок [PERSON] , яка є приятелькою позивачки, у судовому засіданні пояснила, що у 2022 2023 році позивачка коли приїздила у м. Суми, проживала у її квартирі. Діти також були у неї вдома. Позивачка знаходила спільну мову з дітьми, цікавилася їх життям. Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 07.02.2025 надано висновок щодо розв`язання спору. Відповідно до цього висновку, служба вважає можливим визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з її дітьми: -двічі на місяць через вихідні діти перебувають з матір`ю з п`ятниці після шкільних занять, суботу та неділю (матір самостійно забирає дітей після занять зі школи та зобов`язується привезти їх батьку); -проводити разом з дітьми половину осінніх та весняних канікул, та один тиждень літніх канікул; -святкувати разом Великдень, 8 березня та день народження матері, спільно з батьком проводити дні народження дітей. Відповідно до змісту висновку спеціалістом управління 07.01.2025 року проведено телефонну розмову за допомогою телеграму з [PERSON] , який повідомив, що всі діти систематично спілкуються з матір`ю по телефону і відеозв`язку, розмова триває від 10 до 30 хвилин. Руслан розповів, що вони 01.02.2025 року всі їздили в Німеччину скуплятися і цілий день провели разом з мамою та татом. [PERSON] віддала дітям куплені нею телефони, [PERSON] дала 50 евро, а меншим дітям по 20 евро, щоб вони наклеїли скло на телефони. Зі слів [PERSON] вони добре провели час, гуляли в парку, ходили в кафе. На запитання чи говорила з ним мама щодо того, яким чином вона хоче бачитись з ним та братами, відповів, що «ні». Спеціаліст Управління розповів Руслану про графік зустрічей, які заявлені у позові [PERSON] . [PERSON] заявив, що йому не підходить такий формат спілкування з матір`ю. Він пояснив, що на вихідних він спілкується з друзями, спільно проводить час відпочинку з братами та батьком, а на канікулах вони планують мандрувати, тому такий графік йому не підходить. У нього не буде вільного часу. Зі слів [PERSON] йому підходить більше варіант, коли вони зателефонують самі мамі і домовляються про час та місце зустрічі. Під час бесіди з [PERSON] , він повідомив, що батько знаходиться на роботі, а молодші брати в школі. 07.01.2025 спеціалістом Управління проведено бесіду з [PERSON] та [PERSON] . Діти були вміру контактні, не охоче відповідали на запитання. Повідомили, що спілкуються з мамою по телефону [PERSON] , хоча в них є свої телефони. Розповіли, що бачились з мамою у Німеччині, разом ходили у музей паровозів, магазин, їли. Зі слів дітей вони дуже скучили за матір`ю. Проте час провели разом добре. [PERSON] та [PERSON] розповіли, що не готові проводити кожні вихідні з позивачкою, бо у них не залишиться вільного часу на себе. На питання, які ставилися дітям щодо графіку побачень з матір`ю їм було дуже важко відповідати, діти розгубилися (а.с. 42-43 т. 2). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Суд це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом. Водночас розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно частин другої, восьмої, дев`ятої статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Під час оцінки та визначення найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування, захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №654/4307/19). Також підлягають урахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений. Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації і, завдяки тривалому контакту батьків, ці труднощі поступово зникають. Спільна фізична опіка сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина. Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2024 року у справі №465/6496/19 (провадження №61-16408св23). Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Мати, яка проживає окремо від дитини, зобов`язана брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Батько, який проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надано висновок щодо розв`язання спору, у якому визначено лише графік спілкування матері з дітьми. У ньому не надана оцінка та не сформульовано позицію відносно інших вимог стосовно участі матері у житті дітей, які заявлені у позовній заяві. Позивачка просить зобов`язати відповідача усунути та не чинити перешкоди у вільному спілкуванні з дітьми. Відповідач стверджує, що таких перешкод він не чинить. Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що ані відповідач, ані спільні діти сторін не повідомляють позивачці про місце їх проживання (населений пункт та поштову адресу). Враховуючи рівність прав батьків відносно дітей, такі дії відповідача свідчать про те, що він протиправно чинить перешкоди позивачці у вільному спілкуванні з дітьми. Тому така вимога підлягає задоволенню. Позивачка також просить суд визначити спосіб участі матері у вихованні дітей шляхом забезпечення необмеженого зв`язку матері з дітьми засобами телефонного за`язку та/або месенджерів та/або відеозв`язку. Сторонами визнається той факт, що під час судового розгляду даної справи можливість спілкування у позивачки з синами була лише через мобільний телефон старшого сина [PERSON] , оскільки лише у нього був телефон. Як вбачається з наданих позивачкою скріншотів, на дзвінки та повідомлення позивачки Руслан відповідає рідко. Відповідач контакт позивачки заблокував через небажання спілкуватися з нею, однак повідомляв суду, що, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, вважає доцільним придбання матір`ю телефонів для двох молодших синів, оплату їм послуг зв`язку щоб вона мала можливість у будь-який час спілкуватися з синами. У лютому 2025 року позивачка бачилась із синами та передала їм придбані мобільні телефони. Таким чином, на час розгляду справи усі діти забезпечені мобільними телефонами, та, враховуючи їх вік, мають можливість спілкуватися особисто з матір`ю (за наявності бажання). Судом не встановлено обставин перешкоджання з боку відповідача у спілкуванні засобами зв`язку позивачки з дітьми. На переконання суду, враховуючи вік дітей та наявність у них власних засобів зв`язку, звернута до відповідача позовна вимога - забезпечення за допомогою судового рішення необмеженого зв`язку матері з дітьми засобами телефонного зв`язку, не забезпечить реального її виконання. Ця вимога не підлягає задоволенню. Позивачка просить визначити такий графік спілкування з дітьми: - Кожного календарного тижня діти перебувають разом з матір`ю в п`ятницю, суботу та неділю. - Під час шкільних канікул: канікули осінні, зимові і весняні діти проводять з матір`ю; канікули літні: парний рік: перша половина - з матір`ю, друга половина -з батьком; непарний рік: перша половина - з батьком, друга половина - з матір`ю. Період, коли дитина, окремо від батьків, перебуває в оздоровчому таборі, рахується як окремий час, виділений для дитини. - Дні народження дітей та батьків, Різдво Христове, Новий рік, Великдень, 08 березня та інші свята діти проводять з 15.00 год. напередодні до 10.00 год. наступного після свята \~ \~ \~ \~дня: парний рік - з матір`ю, непарний рік - з батьком. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає доцільним визначити такий графік спілкування матері з дітьми: -двічі на місяць через вихідні діти перебувають з матір`ю з п`ятниці після шкільних занять, суботу та неділю (матір самостійно забирає дітей після занять зі школи та зобов`язується привезти їх батьку); -проводити разом з дітьми половину осінніх та весняних канікул, та один тиждень літніх канікул; -святкувати разом Великдень, 8 березня та день народження матері, спільно з батьком проводити дні народження дітей. Суд погоджується із запропонованим третьою особою графіком. На переконання суду він буде зручним як для дітей, так і для матері, оскільки діти та матір проживають за кордоном у різних країнах. При визначенні такого графіку суд враховує вік дітей, час, які вони можуть витрачати на навчання та власне дозвілля. Також суд враховує пояснення, які діти надали співробітнику органу опіки та піклування стосовно бажаного часу спілкуватися з матір`ю. Суд зазначає, що вказаний графік може бути змінено з урахуванням бажання та можливості дітей та/або взаємною згодою кожного з батьків . Позивачка просить зобов`язати відповідача у разі зміни місця проживання дітей повідомити позивачу (матері дітей) адресу нового місця проживання не пізніше трьох днів з моменту його зміни. Наведеними вище нормами міжнародного та національного законодавства встановлена рівність прав батьків відносно дітей. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що дії позивачки відносно дітей шкодили або можуть у майбутньому зашкодити їх правам або інтересам. Ненадання відповідачем позивачці інформації відносно місця проживання дітей порушує права позивачки, як матері дітей. Відтак, суд вважає, що вимога позивачки про зобов`язання відповідача повідомляти їй про зміну місця проживання дітей підлягає задоволенню. У прохальній частині позовної заяви позивачем серед позовних вимог також зазначено: -У разі хвороби дітей (дитини) батьки зобов`язуються негайно попереджати один одного про хворобу дітей (дитини), способи лікування шляхом направлення повідомлень у месенджері, дзвінків на телефонні номери батьків або в інший спосіб за домовленістю. -У разі хвороби дитини батькам забезпечується безперешкодне право на перебування з дітьми (дитиною) та доступ до дітей (дитини) незалежно від того, з ким із батьків по графіку побачень повинна перебувати дитина. -Батьки зобов`язуються надавати один одному повну, достатню інформацію стосовно стану здоров`я дітей (дитини) та навчання шляхом направлення на електронну адресу іншого з батьків, месенджери або іншим способом за домовленістю -У разі направлення одним із батьків повідомлення на телефонний номер іншого з батьків щодо інформації, яка стосується дітей, інший з батьків, невідкладно, але не пізніше одного дня, має надати вичерпну інформації відносно дітей (дитини). -У період перебування дітей з кожним із батьків, батьки несуть відповідальність за створення належних та комфортних умов для життя, навчання та розвитку дітей, розвитку гідних якостей дітей, забезпечення гарного самопочуття дітей та стану здоров`я, належного харчування. -У разі непередання дітей іншому з батьків, ненадання інформації про місцеперебування дітей, про стан їхнього здоров`я та навчання, фіксації випадків подавлення внутрішньої свободи дітей (дитини) вважається встановленим невиконання даного регламенту. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначені вище положення прохальної частини містять зобов`язання обох батьків стосовно певних аспектів виховання дітей та не є зверненими до суду позовними вимогами щодо захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Тому ці вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України у зв?язку із частковим задоволенням позову немайнового характеру з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого позивачем судового збору, тобто 805,20 грн. (536,80 грн. за подання позовної заяви та 268,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: partial