Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19.03.2009 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим приблизно з 2023 подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, фактичних сімейних відносин не підтримують. Позивачка вважає, що шлюб має лише формальний характер та його збереження неможливе. Спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої просила про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Згідно ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 березня 2009 року Виконкомом Святогірської міської ради Донецької області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу\~сторони мають\~дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони припинили з 2023 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, фактичних сімейних відносин не підтримують, позивачка вважає, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим. Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і позивач не має наміру їх відновлювати, вважаючи, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим, не відповідає інтересам подружжя та дитини, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved