Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] та просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), до закінчення сином навчання, посилаючись на відсутність добровільної допомоги зі сторони відповідача та передбачений сімейним законодавством обов`язок по утриманню їх спільного сина. В обґрунтування вимог зазначено, що їх спільний син [PERSON] перебуває на її утриманні, досяг повноліття, однак продовжує навчання у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара і термін його навчання закінчується 30.06.2028 року. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина, якій продовжує навчання не надає, тому у зв`язку з необхідністю матеріальної допомоги сину просить задовольнити заявлені вимоги. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 17 грудня 2024 року справу розподілено головуючому судді Романенко К.С. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 25 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу також копію позовної заяви з додатками, за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 20.07.2012 у справі №1004/1343/12 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 14.04.2015 року народження, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19.02.2013 у справі №358/239/13-ц стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою № 375-88-391 від 18.11.2024 [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету психології та спеціальної освіти Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Навчається за рахунок коштів фізичної особи, відповідно до наказу від 15.08.2024 №814с. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд відзначає, що [PERSON] , [INFO] , втратив правовий статус дитини, оскільки досяг повноліття. Також судом встановлено, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету психології та спеціальної освіти Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, відповідно до наказу від 15.08.2024 №814с. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Суд зауважує, що ст. 199 СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям. При визначенні розміру аліментів суд враховує витрати, пов`язані саме з навчанням у навчальному закладі, як то вартість навчання, підручників, канцелярського приладдя, комп`ютерної техніки, проїзд до навчального закладу тощо. Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. З урахуванням приписів ст. 199 СК України обов`язок відповідача сплачувати аліменти припиниться при досягненні сином двадцяти трьох років, також право останнього на утримання припиняється у разі припинення ним навчання, яке може наступити раніше. Згідно з приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачка звернулася до суду з даним позовом до суду 17.12.2024. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, якій продовжує навчання, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітнього сина на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини. Суд вважає, що відповідно до засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України) аліменти в розмірі 1/4 частки від доходів відповідача є достатніми та забезпечать інтереси сина. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач був звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved