Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в особі свого представника, звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений кредитний договір №77756146. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит у день закінчення строку позики, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.2 Договору про надання позики, сума позики становить 12447,00 грн., процентна ставка становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача. В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за боржників за кредитними договорами позивачу ТОВ «Коллект Центр» - відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором позики №77756146 в розмірі 42173,38 грн., з яких: -12447,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); -29724,34 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; -2,04 грн 3% річних. Вказану суму боргу позивач просить стягнути на його користь, оскільки право вимоги за договором позики №77756146 від 16.09.2021 перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а також понесені судові витрати по справі: зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові клопотав про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.09.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №77756146 (а.с.6). Згідно п.2 даного договору, сума позики становить 12447,00 грн.; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова) 1,99%; дата повернення позики 16.10..2021; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7% за день. Пункт 5 договору передбачає, що підписанням цього договору [PERSON] підтвердив, що ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику. Договір укладено із використанням мобільного застосунку МуCredit. Відповідно до п. 12 договору, договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до наданої ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» інформації за № КД-000000634 від 18.09.2024, директор товариства підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, а саме: про перерахунок 16.09.2021 суми коштів у розмірі 12774,00 грн на карту номер [NUMBER] (а.с.14). 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 22/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача (а.с.21-23). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржника [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 42171,34 грн., яка складається з: -12447,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); -29724,34 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.27). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором (а.с.28-30). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023/01 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступив ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 42173,38 грн., яка складається з: -12447,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); -29724,34 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; -2,04 грн відповідальність за ст. 625 ЦК України (а.с.34). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаним договором на підставі договорів про відступлення права вимоги. Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за Договором позики виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не здійснював погашення заборгованості. Разом з тим, щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення суд зазначає наступне. Згідно укладеного між сторонами договору позики №77756146 від 16.09.2021, строк кредиту становить 30 днів, а саме до 16.10.2021. Так, з наданого суду розрахунку заборгованості за договором позики, здійсненого позивачем, загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 03.10.2024 становить 42173,384 грн., з яких: -12447,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); -29724,34 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; -2,04 грн 3% річних (а.с.2.). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 в справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Водночас згідно з п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Крім того, відповідно до п. 3.2 Правил про порядок надання грошових коштів у позику, при проходженні процедури верифікації заявник надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтвердження ознайомлення з політикою конфіденційності та умовами цих Правил. З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами про порядок надання грошових коштів у позику, подальше укладення електронного Договору позики №77756146 від 16.09.2021 на сайті є неможливим (п.5.2 Договору позики). Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. На підставі зазначеного та з урахуванням вище вказаних правових висновків ВП ВС, нарахування процентів відповідачу у строк понад 90 днів є протиправним. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики вбачається, що у період з 25.08.2021 по 12.02.2022 (149 дні) [PERSON] нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами, перші 30 днів за зниженою ставкою 0,70% в день (86,69 грн.), а наступні дні за базовою ставкою 1,99% в день (247,70 грн.) та всього нараховано відсотків до стягнення у розмірі 29724,34 грн (з урахуванням добровільно сплачених відсотків у розмірі 2514,01 грн.) (а.с.16,17). Разом з тим, судом встановлено, що нарахування відсотків у строк понад 90 днів - після 15.12.2021 становить 59 дні та складає 14614,30 грн (59х247,70). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед позивачем зі сплати відсотків складає 15110,04 грн. (29724,34 грн. 14614,30 грн.), а тому позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 3 % річних, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас позивачем не враховано положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений. Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що неустойка та інші платежі, як захід відповідальності, за період включно із 12.03.2020 і на період дії карантину та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (на відміну від мораторію, який передбачає лише відстрочення). Саме тому вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у сумі 2,04 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, з урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] тіла кредиту в розмірі 12447,00 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 15110,04 грн., всього на суму 27557,04 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 15.10.2024 №0467640057 (а.с.1), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн., що підтверджено договором №02-09/2024-6 від 02.09.2024 про надання правової допомоги, заявкою на надання юридичної допомоги №29 від 03.09.2024, витягом з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 (а.с.40-44). Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 65,34% (27557,04х100:42173,38), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 65,34% від сплаченої суми судового збору, що становить 1978,50 грн., а також 8494,20 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial