Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75932346 від 03.08.2021 у сумі 16 940 грн, яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5 000 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 11 940 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75932346, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5 000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й договором позики № 75932346 від 03.08.2021. 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 310323-ФМ. Відповідно до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й договором позики № 75932346 від 03.08.2021. Відповідно до реєстру прав вимоги від 31.03.2023 до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 16 940 грн, з яких: 5 000,00 грн\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 940 грн\~- сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики № 75932346 від 03.08.2021 в розмірі 16 940 грн, з яких: 5 000,00 грн\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 940 грн\~- сума заборгованості за відсотками; судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн; витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку\~ст.222 ЦПК України\~учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 22.01.2025 судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 22.01.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті. Згідно із рекомендованим повідомленням, що повернулось на адресу суду, відповідач отримав вищевказану ухвалу про відкриття провадження у справі 26.01.2025, про що міститься відмітка АТ «Укрпошти». Правом подати відзив відповідач [PERSON] не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 03.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75932346, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5 000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Згідно з умовами договору позики, він укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомукаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https//mycredit.ua/ru/dokuments-lictnse/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені\~ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п 5.1. п. 5 договору позики). Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та\~правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщенні на сайті https//mycredit.ua/ru/dokuments-lictnse/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п. п 5.2. п. 5 договору позики). Пунктом 1 договору позики визначено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 договору сторони встановили, що позика надається позичальнику в сумі 5 000 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною базовою ставкою 1,99 % в день. Дата надання позики 03.08.2021, дата повернення позики (останній день) - 02.09.2021. Знижена процентна ставка/день (застосовується до умов програми лояльності) - 1,09 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%.\~\~\~Пунктом 4 договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови договору виконало, надавши грошові кошти в розмірі 5 000 грн [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції від 03.08.2021, де отримувачем зазначений [PERSON] та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 23.12.2024 щодо здійснення переказу коштів 03.08.2021 від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в сумі 5 000 грн, отримувач - [PERSON] 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого, до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й договором позики № 75932346 від 03.08.2021, що підтверджується реєстром прав вимог № 4 від 21.12.2021. 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 310323-ФМ. Відповідно до договору факторингу № 310323-ФМ до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й договором позики № 75932346 від 03.08.2021, що підтверджується реєстром боржників від 31.03.2023. Проте в порушення умов договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попередніх кредиторів, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики № 75932346 від 03.08.2021. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 516 ЦК України визначене, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З досліджених судом доказів вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право належного кредитора до відповідача [PERSON] за договором позики №75932346 від 03.08.2021 на загальну суму заборгованості в розмірі 16 940,00 грн, яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5 000 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 11 940 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок або докази відсутності заборгованості ним суду не подані, тому розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судом приймається як достовірний. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~\~\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.9.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджено факт укладення кредитного договору, та порушення останнім взятих на себе зобов`язань. Згідно з умовами договору позики, він укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомукаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 12 договору). Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https//mycredit.ua/ru/dokuments-lictnse/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені\~ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п 5.1. п. 5 договору позики). Позичальник до моменту підписання договору, вивчив цей договір та\~правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщенні на сайті https//mycredit.ua/ru/dokuments-lictnse/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п. п 5.2. п. 5 договору позики). Відповідно до п. 2 договору сторони встановили, що позика надається позичальнику в сумі 5 000 грн строком на 30 днів. Із фіксованою процентною базовою ставкою 1,99 % в день. Дата надання позики 03.08.2021, дата повернення позики (останній день) - 02.09.2021. Знижена процентна ставка/день (застосовується до умов програми лояльності) 1,09%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%.\~\~\~Пунктом 4 договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Таким чином, відповідачем та позивачем було погоджено нарахування відсотків до тіла кредиту. Також, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості зі сплати кредиту, оскільки [PERSON] не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України через задоволення позовних вимог необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2 422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 3 500 грн. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, а документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надані: ордер адвоката Ткаченко Ю.О. та копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 01.11.2024 № 01-11/24, витяг з Акту № 4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024, де визначено суму надання правової допомоги стосовно Омельчука В.І. на загальну суму 3500 грн, платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 18.12.2024 року. Суд, враховуючи обсяг та характер наданих послуг, а також відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved