Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

13.09.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, пені, трьох відсотків річних, суми інфляційного збільшення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 18.12.2019 року між сторонами укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 2000126, за умовами якого [PERSON] як співвласник багатоквартирного будинку [ADDRESS] зобов`язався оплачувати управителю надані послуги з управління в порядку, за ціною та в строки, встановлені договором. Заборгованість відповідача за період з листопада 2019 року по червень 2024 року становить 4\~581,41 грн. Відповідно до п. 22 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 2000126 співвласники за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послуги з управління сплачують управителю пеню в розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу, яка нараховується за кожний день прострочення, але не більше 0,01 % від суми боргу за кожен день прострочення. При цьому загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. На підставі викладеного, посилаючись також на ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 4\~581,41 грн. основного боргу, 673,05 3 % річних, 2\~813,76 грн. інфляційне збільшення, 185,56 грн. пені, а всього 8\~253,78 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07.11.2024 року від представника [PERSON] адвоката Кобеляцького Д.М. надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що [PERSON] , укладаючи договір з позивачем не був власником приміщення, оскільки його право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.01.2020 року. Після реєстрації права власності договір з позивачем не укладав. Також зазначив, що позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про нарахування сум, зазначених у квитанціях, що додані до позову. У вказаних квитанціях вказані послуги за охорону будинку, але не надано доказів надання таких послуг. Також, посилаючись на встановлені законодавством заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на час дії карантину у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби та заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат на час воєнного стану, зазначив, що вимоги про стягнення пені 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованими. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. 25.11.2024 року від представника позивача адвоката Ковальчука Д.Ю. надійшла відповідь на відзив, у якій заперечував проти аргументів, викладених у відзиві на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що право власності [PERSON] виникло на підставі договору № 232/19П уступки пайової участі в будівництві від 18.12.2019 року, укладеного між відповідачем і ОК «ЖБК «Парус-17». Того ж дня між сторонами було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 2000126. Розсилка квитанцій споживачам здійснюється на електронні адреси, зазначені в договорах, тому квитанції надсилалися відповідачу на його електронну пошту. 01.11.2019 року між позивачем та ТОВ «Укрцентр захисту» було укладено договір про надання послуг з фізичної охорони об`єкту за адресою: [ADDRESS] . 01.09.2020 року між позивачем та ТОВ «Охоронна компанія «Сакура» укладено договір з фізичної охорони об`єкту за адресою: [ADDRESS] . Претензій від відповідача щодо неналежного надання послуг не надходило. Нарахування пені були здійснені позивачем з урахуванням обмежень, а саме з 11.12.2019 року по 11.03.2020 року та з 31.07.2023 року по 20.08.2024 року. 27.04.2023 року набрала чинності постанова КМУ «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206», якою додано п. 11 , яким визначено, що заборона нарахування неустойки, 3 % річних та інфляційних втрат поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану. Оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою, з 27.04.2023 року вказана постанова не застосовувалася до позивача. Строки позовної давності були продовжені законом, тому позов подано в межах строку позовної давності. На підставі викладеного просить задовольнити позов. У судовому засіданні представник позивача Ковальчук Д.Ю. позов підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Кобеляцький Д.М. проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру загальною площею 82,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , було 09.01.2020 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору № 232/19П уступки пайової участі у будівництві, серія та номер б/н від 18.12.2019 року, укладений [PERSON] , [PERSON] , ОК «ЖБК «Парус-17», акту приймання-передачі об`єкту нерухомості до вказаного договору, виданий 02.01.2020 року, видавник ОК «ЖБК «Парус-17», [PERSON] 18.12.2019 року між ТОВ «Управдом-Дніпро» і [PERSON] укладено договір № 2000126 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язався, зокрема, оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором, у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором. Згідно з п. 8 Договору ціна послуги з управління становить 5,86 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку й включає витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 5,20 грн., винагороду управителя в розмірі 0,66 грн. Підпунктом 8.3. п. 8 Договору визначено, що витрати за електричну енергію для місць загального користування, електричну енергію насосів, ліфтів, за опалення місць загального користування, за водопостачання для поливу та прибирання щомісяця нараховуються додатково, відповідно до загально будинкових розрахункових засобів обліку й розраховується пропорційно до площі приміщення співвласника. Відповідно до п. 9 Договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 28 Договору визначено, що цей договір, незалежно від дати його підписання, поширюється на правовідносини сторін, починаючи з 01.11.2019 року плата управителя нараховується з 01.12.2019 року та діє до 31.12.2020 року Згідно з п. 29 Договору, якщо за 7 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на той самий строк. Щодо заперечень представника відповідача з приводу відсутності заборгованості, оскільки підписання Договору [PERSON] відбулося до набуття права власності на квартиру, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі сталою позицією Верховного Суду державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Враховуючи, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що підставою набуття права власності на квартиру відповідачем є договір № 232/19П уступки пайової участі у будівництві від 18.12.2019 року, а також власноручне підписання Договору відповідачем 18.12.2019 року, суд доходить висновку, що [PERSON] зобов`язаний виконувати умови підписаного ним договору. При цьому відсутність реєстрації місця проживання відповідача за адресою, де надається послуги позивачем, не впливає на обсяг обов`язків [PERSON] , визначених Договором. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За час нарахування плати за послуги позивача відповідач не звертався щодо невідповідності наданих послуг. При цьому заперечення представника відповідача щодо ненадання послуг з охорони будинку спростовуються наданими позивачем договорами № 11/02 про надання послуг з фізичної охорони об`єкту від 01.11.2019 року та № 02.08 про надання послуг з фізичної охорони об`єкту від 01.09.2020 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року складає 4\~581,41 грн. Як вбачається з розрахунку позивачем було нараховано плату за послуги, надані в листопаді. Однак Договір підписано 18.12.2019 року. До цієї дати відповідач не мав права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , отже, послуг у листопаді 2019 року не отримував, тому не зобов`язаних їх сплачувати. Таким чином, обґрунтованою є сума заборгованості за період з грудня 2019 року по квітень 2021 року в розмірі 4\~359,77 грн. і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені, визначеної Договором, за періоди з 11.12.2019 року по 11.03.2020 року та з 31.07.2023 року по 20.08.2024 року в розмірі 185,56 грн., а також згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних збитків за період з 11.12.2019 року по 31.07.2024 року в розмірі 2\~813,76 грн., 3% річних за період з 11.12.2019 року по 20.08.2024 року в розмірі 673,05 грн., Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі\~несвоєчасного здійснення\~платежів за\~житлово-комунальні\~послуги споживач\~зобов`язаний сплатити\~пеню в\~розмірі,\~встановленому в\~договорі,\~але не\~вище 0,01\~відсотка суми\~боргу за\~кожен день\~прострочення.\~Загальний розмір\~сплаченої пені\~не може\~перевищувати 100\~відсотків загальної\~суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Згідно з п. 22 Договору за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління співвласники сплачують управителю пеню в розмірі 0,01 % суми простроченого платежу, яка нараховується за кожний день прострочення, але не вище 0,01 % боргу за кожен день прострочення. При цьому загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Водночас п. 4 ч. 3 р. ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни. Отже, з 17.03.2020 року по 31.07.2023 року законом заборонено нараховувати пеню за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022\~року з\~24.02.2022\~року до\~припинення чи\~скасування воєнного\~стану в\~Україні було\~заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до змін, внесених до вказаної Постанови, Постановою КМУ № 390 від 21.04.2023 року, з 27.04.2023 року вищезазначена заборона стала розповсюджуватися лише на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану. З наведеного слідує, що з 24.02.2022 року по 27.04.2023 року законодавством було заборонено нараховувати відповідачу на прострочену заборгованість 3 % річних і інфляційні збитки. З виписки з особового рахунку [PERSON] та квитанцій про оплату послуг позивача за квартиру за адресою: [ADDRESS] , судом встановлено наявність таких сум заборгованості відповідача перед позивачем та строків прострочення: - \~ \~ \~ \~за листопад 2019 року заборгованість відсутня, оскільки відповідач послуги не отримував, договір підписано 18.12.2019 року, до чого власником квартири [PERSON] не був, - \~ \~ \~ \~за грудень 2019 року нараховано 963,36, але станом на 18.12.2019 року здійснено перерахунок переплата 781,01 грн., тому заборгованість становить 182,35 грн. та оплачена 23.01.2020 року, - \~ \~ \~ \~за січень 2020 року нараховано745,34 грн., 23.01.2020 року сплачена в повному обсязі, переплата 55,78 грн., - \~ \~ \~ \~за лютий 2020 року нараховано 916,16 грн., з урахуванням переплати 55,78 грн. та сплати 04.03.2020 року в розмірі 558,22 грн., заборгованість становить 302,16 грн., оплачена 30.04.2021 року, - \~ \~ \~ \~за березень 2020 року нараховано 962,90 грн., - \~ \~ \~ \~за квітень 2020 року нараховано 878,96 грн., - \~ \~ \~ \~за травень 2020 року нараховано 862,49 грн., - \~ \~ \~ \~за червень 2020 року нараховано 862,20 грн., - \~ \~ \~ \~за липень 2020 року нараховано 869,98 грн., - \~ \~ \~ \~за серпень 2020 року нараховано 885,85 грн., - \~ \~ \~ \~за вересень 2020 року нараховано 804,23 грн., враховуючи перерахунок заборгованість становить 442,83 грн., - \~ \~ \~ \~за жовтень 2020 року - 860,06 грн., - \~ \~ \~ \~за листопад 2020 року 982,86 грн., - \~ \~ \~ \~за грудень 2020 року 1002,31 грн., - \~ \~ \~ \~за січень 2021 року 751,59 грн., - \~ \~ \~ \~за лютий 2021 року 736,22 грн., - \~ \~ \~ \~за березень 2021 року 776,56 грн., сплачено в повному обсязі 30.04.2021 року 1 398,61 грн., - \~ \~ \~ \~за квітень 2021 року 581,41 грн., сплачено в повному обсязі 11.05.2021 року 5000 грн. - \~ \~ \~ \~22.06.2021 року сплачено 1 000 грн. Враховуючи викладене, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені за періоди з 11.01.2020 року (дати виникнення заборгованості) по 11.03.2020 року (у межах заявленої вимоги) та з 31.07.2023 року по 20.08.2024 року, а також 3 відсотків річних за періоди з 11.01.2020 року (дати виникнення заборгованості) по 23.02.2022 року та з 27.04.2023 року по 20.08.2024 року, й інфляційних втрат за періоди з 11.01.2020 року (дати виникнення заборгованості) по 23.02.2022 року та з 27.04.2023 року по 31.07.2024 року (у межах позовних вимог). Отже, позивач має право на нарахування: - пені: -з 11.01.2020 року по 22.01.2020 року на суму 182,35 грн., -з 11.03.2020 року по 11.03.2020 року на суму 302,16 грн., -з 31.07.2023 року по 20.08.2024 року на суму 4\~359,77 грн. - 3 % річних й інфляційний втрат з 11.01.2020 року по 22.01.2020 року на суму 182,35 грн., - 3 % річних й інфляційний втрат по 23.02.2022 року: -з 11.03.2020 року на суму 302,16 грн., -з 11.04.2020 року на суму 1265,06грн., -з 11.05.2020 року на суму 2144,02 грн., -з 11.06.2020 року на суму 3\~006,51 грн., -з 11.07.2020 року на суму 3\~868,71 грн., -з 11.08.2020 року на суму 4\~738,69 грн., -з 11.09.2020 року на суму 5\~624,54 грн., -з 11.10.2020 року на суму 6\~067,37 грн., -з 11.11.2020 року на суму 6 927,43 грн., -з 11.12.2020 року на суму 7\~910,29 грн., -з 11.01.2021 року на суму 8\~912,60 грн., --з 11.02.2021 року на суму 9\~664,19 грн., -з 11.03.2021 року на суму 10\~400,41 грн., -з 11.04.2021 року на суму 11\~176,97 грн. -з 30.04.2021 року на суму 9\~778,36 грн., -з 11.05.2021 року по 11.05.2021 року на суму 10\~359,77 грн., -з 12.05.2021 року на суму 5\~359,77 грн., -з 22.06.2021 року на суму 4\~359,77 грн. - 3 % річних з 27.04.2023 року по 20.08.2024 року на суму 4\~359,77 грн., - інфляційний втрат з 27.04.2023 року по 31.07.2024 року (у межах позовних вимог) на суму 4\~359,77 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з визначеними періодами та сумами судом здійснено перевірку розрахунку позивача та встановлено, що за вищевказані судом періоди розмір пені становить 168,97 грн., 3 % річних становлять 482,65 грн., а інфляційне збільшення 1\~339,34 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення пені, 3 % річних і інфляційних втрат, а саме в розмірі, розрахованому судом. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6\~350,73 грн., з яких: 4\~359,77 грн. сума заборгованості, 168,97 грн. пеня, 1\~339,34 грн. інфляційне збільшення, 482,65 грн. 3 % річних. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх необґрунтованістю. З приводу аргументів представника відповідача щодо продажу квартири 26.07.2023 року [PERSON] , суд зазначає, що основна сума заборгованості виникла за період з грудня 2019 року по квітень 2021 року, при цьому продаж квартири не припиняє відповідальності відповідача за Договором. У судовому засіданні представник відповідача заявив про застосування строку позовної давності. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна, зокрема, щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), в один рік (ст. 257 ЦК України). Однак Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину», тобто до 01.07.2023 року. Водночас відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, який триває на дату розгляду справи, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи викладені норми закону, а також те, що заборгованість виникла з 11.01.2020 року, а позов подано13.09.2024 року, строк позовної давності не пропущено, тому підстав для його застосування немає. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з зазначеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~329,84 грн. (6\~350,73 грн.*3\~028 грн./8 253,78 грн.). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позові ТОВ «Управдом-Дніпро» заявив, що докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. буде надано у п`ятиденний строк з дня ухвалення судового рішення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial