Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису та просила видати обмежувальний припис строком на 6 місяців, оскільки [PERSON] чинить фізичне та психологічне насильство щодо неї. Заява мотивована тим, що 04.10.2009 заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] , який на підставі рішення суду від 15.10.2024 між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час вона потерпає від психологічного домашнього насильства зі сторони її колишнього чоловіка [PERSON] , яке неможливо терпіти. Це погрози різного характеру, залякування, приниження, образи нецензурними словами. Поведінка її колишнього чоловіка негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після образ зі сторони [PERSON] , вона не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки. Її колишній чоловік постійно вчиняє сварки, для чого використовує будь-які незначні приводи, особливо коли перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Він проходив курс психо-соціальної допомоги у ГО «Міжнародна Антинаркотична Асоціація м. Вінниця». З приводу безкінечних конфліктів вона неодноразово зверталась до відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області. Проте це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства. На даний час подані заяви в суд про притягнення його до адміністративної відповідальності. Окрім того, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності Батальйоном патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району та відносно нього складались адміністративні матеріали, в тому числі за домашнє насильство, які надіслано для розгляду до Козятинського міськрайонного суду. З огляду на все вищевикладене, вважає, що вона є особою, яка систематично зазнає домашнього насильства. Тому за захистом своїх прав вона звернулась до суду. Ухвалою суду від 20.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Максимчук В.Ф. заяву підтримали та підтвердили обставини, наведені у заяві. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви та підтвердив обставини, наведені у заяві. Також суду пояснив, що після останнього інциденту він сам викликав працівників поліції, щоб його завезли в лікарню ім. Ющенко. Свою провину у вчиненні психологічного насильства щодо дружини та дітей визнає та розуміє, що своїми діями заподіює їм шкоду. Діти на даний момент не хочуть з ним спілкуватися. Вже більше року не вживає алкоголь та наркотики. На даний час проживає з матір`ю. Останній раз кошти дітям передавала його матір, а їх бабуся, оскільки він зайнятий на сезонній роботі (покрівля даху), тому самостійного заробітку на даний час у нього не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.10.2024 у справі №133/526/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.10.2009 у Виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 110, - розірвано. Згідно з протоколами ІСРПП ВП № 2 Хмільницького РВП серії ВАД №120029 від 20.12.2024, серії ВАД №119886 від 23.12.2024, серії ВАД №119254 від 28.12.2024, серії ВАД №119358 від 28.12.2024 вони складені відносно [PERSON] за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП. Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства [PERSON] , 20.12.2024 і 28.12.2024 ризик небезпеки визначений як високий; 28.12.2024 - як низький. 28.12.2024 було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії АА №030054, яким [PERSON] було зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , а також заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно з довідкою від 02.01.2025 №1/01, виданою керівником філії МАА Вінниця, [PERSON] з 29.01.2024 по 29.05.2024 проходив курс психо-соціальної допомоги у ГО «Міжнародна Антинаркотична Асоціація м. Вінниця», за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Неодноразові звернення [PERSON] до правоохоронних органів щодо фактів вчинення відносно неї [PERSON] насильства психологічного та фізичного характеру підтверджується відповідними доказами, які долучені до справи. Також підтверджено факт неодноразового вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно своєї колишньої дружини. За результатами дослідження фактичних обставин справи та представлених доказів, суд приходить до висновку, що перед судом доведено відповідні ризики, які обумовлюють безальтернативну необхідність застосування судом до [PERSON] частину запропонованих заявником спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 (шість) місяців, яким визначити наступні обмеження його права відносно [PERSON] , а саме: заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 200 метрів до місця роботи постраждалої особи - Козятинського сервісного центру ГУ ПФУ у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності, 75; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та за адресою: [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Щодо заявленої вимоги про заборону [PERSON] наближатися на відстань менше 200 метрів до [PERSON] в інших місцях, часто нею відвідуваних, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, вважає її такою, що не може бути застосованою, оскільки така вимога не містить конкретизації що місця, де має діяти заборона, тому може трактуватися сторонами на власний розсуд, що є неприпустимим з точки зору визначеності. Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial