Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс», в інтересах якого діє представник Романенко Михайло Едуардович,\~звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 18.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено угоду щодо кредитування (кредитний договір) № 200506739, відповідно до умов якої банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 10025 грн зі встановленням строку кредитування з 18.04.2016 по 18.12.2018, а остання зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений у кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» було набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, а за рішенням Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 позивача було визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», у тому числі за кредитним договором № 200506739 від 18.04.2016, укладеним із [PERSON] . Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, у той час як відповідач порушила умови цього договору, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість у загальному розмірі 25998,63 грн, що складається з наступного: 1) 9045 грн заборгованість за кредитом; 2) 16953,63 грн заборгованість за відсотками. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором включно з трьома відсотками річних (2342,42 грн) та інфляційними втратами за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань (11341,08 грн) у загальному розмірі 39682,13 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу. 04.11.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 86). 08.01.2025 судом було поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та встановлено додатковий строк для подання відзиву до 23.01.2025 включно (а.с. 111). 23.01.2025 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову з наступних підстав: 1) у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази акцептування пропозиції відповідача, тобто докази надання відповідачу кредиту та зарахування кредитних коштів на її кредитний рахунок. Крім іншого, з боку ПАТ «Банк Михайлівський» (первісного кредитора) заява № 200506739 від 18.04.2016 підписана особою [PERSON] , право підпису та повноваження якої встановити неможливо, оскільки позивачем не надано відповідну довіреність банку, якою останній уповноважив цю особу укладати від його імені кредитні правочини та/або вчиняти інші дії. Отже, твердження про те, що відповідний кредитний договір був укладений та є чинним не відповідає дійсності; 2) підписані відповідачем заява (пропозиція) про укладення договору, анкета позичальника, в якій викладені наміри отримати кредит, графік платежів, де зазначені дати майбутніх платежів у разі отримання кредиту, та договір добровільного страхування життя не є належними та допустимими доказами укладення кредитного договору і, тим більше, отримання кредитних коштів; 3) із наданих позивачем виписок по особовим рахункам [PERSON] неможливо підтвердити факт перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 10025 грн, оскільки кредитний договір нібито було укладено 18.04.2016, а надані суду виписки містять інформацію за період часу з 23.05.2016, а відтак у матеріалах справи відсутні докази щодо надання відповідачу кредитних коштів за договором. При цьому відповідно до заяви (оферти) № 200506739 від 18.04.2016 [PERSON] у ПАТ «Банк Михайлівський» було відкрито рахунок № [NUMBER] , виписку з якого позивачем не надано, а будь-які інші рахунки у заяві (оферті) не вказані. Надані відповідачем виписки не містять відомостей щодо рахунку № [NUMBER] , який було вказано у кредитному договорі. Також позивач не надав жодних доказів формування вказаних виписок саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема відсутні запит та відповідь до цього фонду, у той час як на виписках підпис відповідального працівника Фонду відсутній так, само, як і печатка та інші необхідні реквізити. 4) позивачем не надано доказів того, що вказані у виписках рахунки належать саме відповідачу та відкриті на виконання кредитного договору № 200506739 від 18.04.2016, та водночас не заявлено клопотань про витребування відповідних доказів; 5) оскільки позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт перерахування коштів, а відтак і наявність заборгованості відповідача перед ПАТ «Банк Михайлівський» за кредитним договором № 200506739 від 18.04.2016, у ПАТ «Банк Михайлівський» не виникло право вимоги до [PERSON] , тому банк не міг відступити ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до відповідача за договором відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 7_БМ від 20.07.2020; 6) до позову не додано жодного розрахунку заборгованості за кредитним договором з 18.04.2016 по 23.10.2021, позивач не вказує: періоди нарахувань відсотків на тіло кредиту; розміри тілу кредиту у такі періоди; розмір нарахованих відсотків у такі періоди; сплату відповідачем за кредитом (тілом кредиту та відсотками) у ці періоди; підсумкову математичну суму боргу. Отже, позивачем не надано докази наявності заборгованості відповідача в розмірі 25998,63 грн за кредитним договором № 200506739 від 18.04.2016. Водночас додатний розрахунок заборгованості не містить жодного підпису, печатки, відомостей про виконавця та дату його складання (а.с. 115-122). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.04.2016 [PERSON] було підписано заяву (оферту) № 200506739 про укладення з ПАТ «Банк Михайлівський» кредитного договору на наступних умовах: сума кредиту 10025 грн; строк кредиту 974 дні (з 18.04.2016 по 18.12.2018); розмір процентної ставки за кредитом 0,0001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2%, починаючи з 6 місяця дії договору; щомісячний платіж 502 грн; останній платіж 516,50 грн; дата платежу 18 число кожного місяця; товар диван кухонний «Фараон» вартістю 9475 грн. Також за умовами договору [PERSON] мав бути відкритий рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» за № [NUMBER] для використання виключно в межах цього кредитного договору (а.с. 56). 18.04.2016 [PERSON] було підписано анкету № 2690923 (в якій зазначено загальну інформацію про кредит: бажана сума кредиту 9475 грн; строк 32 місяці; мета кредиту на споживчі потреби; сума додаткових послуг 550 грн; контактну інформацію; адресу реєстрації клієнта; адресу фактичного місця проживання/перебування; додаткову контакту інформацію (третя особа); інформацію про місце роботи; дані про доходи та витрати; майно) та довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту (а.с. 57, 59). Також 18.04.2016 [PERSON] було укладено з ТзДВ «Страхова компанія «М-Лайф» договір добровільного страхування життя за пакетом програм страхування «Персональний медичний помічник» (а.с. 59-61). Цього ж дня приватним підприємцем [PERSON] на ім`я [PERSON] було видано рахунок № 29/17 на придбання дивану «Фараон» вартістю 9475 грн (а.с. 62). 20.07.2020\~між ТОВ\~«Банк Михайлівський»\~та ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~на підставі\~протоколу електронного\~аукціону №\~UA-EA-2020-06-09000032-b\~від 15.06.2020\~було укладено\~договір про\~відступлення прав\~вимоги №\~7-БМ,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Банк Михайлівський»\~відступило ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~права вимоги\~до позичальників\~та/або\~застоводавців (іпотекодавців)\~та/або\~поручителів та/або\~фізичних осіб,\~зазначених у\~додатку №\~1\~до цього\~договору,\~включаючи права\~вимоги до\~правонаступників боржників,\~спадкоємців боржників\~або інших\~осіб,\~до яких\~перейшли обов`язки\~боржників за\~кредитними договорами\~(договорами\~про надання\~кредиту (овердрафту))\~та/або\~договорами поруки\~та/або\~договорами іпотеки\~(іпотечними\~договорами)\~та/або\~договорами застави\~з урахуванням\~усіх змін,\~доповнень і\~додатків до\~них згідно\~з реєстром\~у додатку\~№ 1\~до цього\~договору,\~а новий\~кредитор сплачує\~банку за\~права вимоги\~грошові кошти\~у сумі\~та у\~порядку,\~визначених цим\~договором,\~а саме\~в розмірі\~71072,63\~грн (п.\~4) (а.с. 63-64). Згідно з витягом з Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору про відступлення прав вимоги № 7-БМ від 20.07.2020 за порядковим номером 55441 у цьому Реєстрі зазначається боржник [PERSON] з наступними відомостями: реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; номер кредитного договору 200506739; дата відкриття кредитного договору 18.04.2016; валюти кредиту 980; сума видачі кредиту 10025; вид кредиту споживчий; загальний залишок заборгованості (без урахування штрафів та пені) 25998,63 грн; заборгованість за тілом кредиту 9045 грн; заборгованість за доходами 16953,63 грн (а.с. 46). 09.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» було сплачено на рахунок ТОВ «Банк Михайлівський» грошові кошти в розмірі 5307308,39 грн (а.с. 65). На підтвердження викладених у позові обставин ТОВ «Діджи Фінанс» було додано до позову виписку по особовим рахункам за період з 25.03.2016 по 27.07.2020 (а.с. 9-45). Як вбачається із доданих до позову розрахунків суми заборгованості за кредитним договором № 200506739 від 18.04.2016, [PERSON] має заборгованість за вказаним договором включно з трьома відсотками річних (2342,42 грн) та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань (11341,08 грн) у загальному розмірі 39682,13 грн (а.с. 7, 8). Згідно зі\~ст.\~638\~Цивільного кодексу\~України договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору.\~Істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як наголошується у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України та з урахуванням ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. При цьому належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з п.п. 41-46, 59-60 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 , операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг. Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України. Відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. Згідно з п.п. 59, 60 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) клієнтські рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість. У разі складання регістрів бухгалтерського обліку в електронному вигляді банк зобов`язаний зробити їх копії на паперових носіях на вимогу учасників операції, а також органів контролю та правоохоронних органів відповідно до вимог законодавства України. Клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Отже, банківські виписки з рахунків позичальника, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 630/366/16-ц та від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Аналогічні положення містяться у ч. 5. ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Як зазначається у ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах\~другій\~та\~третій\~статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Проте встановити обставини, на які посилається позивач, із наданих представником останнього документів не вбачається можливим, при цьому представник відповідача у поданому відзиві на позов категорично заперечувала отримання відповідачем кредитних коштів та наявності заборгованості [PERSON] за відповідним кредитним договором. Відповідних доказів разом із позовною заявою та протягом всього розгляду справи судом стороною позивача надано не було, про неможливість подання таких доказів представником позивача не зазначалося, клопотання про витребування доказів також не заявлялося. У той\~же час\~суд не\~може збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи,\~а доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях (ч.ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України).\~ Так,\~надана на\~підтвердження наявності\~заборгованості виписка\~по особовим\~рахункам [PERSON] за період часу з 23.05.2016 по 27.07.2020 не є належним доказом на підтвердження відповідних обставин, оскільки із заяви (оферти) № 200506739 від 18.04.2016 вбачається, що відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] для використання виключно в межах цього кредитного договору, однак вказаний рахунок у наданій виписці взагалі не фігурує, при цьому розписки про отримання [PERSON] відповідної платіжної картки позивачем також не надано. Так само суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що позичальнику відповідно до умов договору від 18.04.2016 замість рахунку № [NUMBER] було відкрито будь-які інші рахунки. Крім того, у вказаній виписці початковою датою руху коштів зазначається 23.05.2016, у той час як датою заяви (оферти) є 18.04.2016, і цим же числом датується доданий до позову рахунок на придбання [PERSON] дивану. Ні з позовної заяви, ні з виписки по особовим рахункам неможливо встановити, коли саме відповідач отримала кредит у розмірі 10025 грн, при цьому, як вже зазначалося судом, така виписка надана за період часу, початком якого є 23.05.2016, а не дата укладення договору. Так само із позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, що рахунки, вказані у наданій позивачем виписці по особовим рахункам за період часу з 23.05.2016 по 27.07.2020, належать саме відповідачу. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Хмельницького апеляційного суду від 21.05.2024 у справі № 685/168/24, з якими суд першої інстанції погоджується. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що відповідач дійсно отримала у ПАТ «Банк Михайлівський» кредит у розмірі 10025 грн, а також наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № 200506739 від 18.04.2016, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed