Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

18.06.2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилається на те, що на території [ADDRESS] , проживає [PERSON] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року (справа №191/2228/22) неповнолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від батька, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29 липня 2020 року). Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від №22/0/8-23 неповнолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від № 16/0/8-23 «Про створення дитячого будинку сімейного типу та влаштування на спільне проживання і виховання» [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу. До відібрання дитини, сім`я [PERSON] перебувала на обліку служби у справах дітей міської ради з 2015 року. За весь період перебування на обліку батько дітей та мати до своєї смерті, неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До служби у справах дітей міської ради постійно надходили скарги від сусідів та мешканців кварталу про те, що батьки зловживають алкогольними напоями, не виконують належним чином свої батьківські обов`язки, хворіють туберкульозом, не лікуються. До служби у справах дітей Синельниківської міської ради у серпні 2022 року звернулася [PERSON] щодо надання допомоги у відібранні їх із сестрою від батька [PERSON] . У своєму зверненні неповнолітня дитина вказала, що батько не має постійного місця роботи, зловживає алкогольними напоями, не створює належні умови для виховання та проживання своїх дітей: в будинку постійно брудно, неприємний запах, відсутні продукти харчування. Батько в будинок приводить своїх друзів, вони постійно зловживають алкогольними напоями, палять у будинку, лаються. За весь період перебування [PERSON] у дитячому будинку сімейного типу батько ні разу не поцікавився навчанням, здоров`ям та життям доньки. Натомість звинувачував старшу доньку [PERSON] , що вся ця ситуація створилася з її вини. За ці два роки умови проживання у будинку не покращилися, а навпаки погіршилися. В зв`язку із викладеними обставинами та порушенням відповідачем Закону України «Про охорону дитинства», позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Представником позивача Колінько В.В. надано суду заяву про підтримання заявлених вимог, розгляд справи без її присутності. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за останнім відомим місцем реєстрації. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач у справі, [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження, повторно виданого 30 серпня 2016 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Мати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Синельниківським міськрайонним ВДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.7). З актів обстеження умов проживання від 02.10.2017 року, 16.04.2019 року, 03.01.2020 року, 22.04.2022 року, 30.08.2022 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] разом із сестрами, проживала із батьками [PERSON] та [PERSON] , до її смерті, за вказаною адресою. Батьки не здійснювали виконання обов`язків по забезпеченню дітей належними умовами проживання та навчання. Після смерті [PERSON] , умови проживання дітей разом із батьком значно погіршились, зафіксовано, що в будинку брудно, наявний неприємних запах та запах тютюну, меблі зламані, запас продуктів харчування мінімальний, крім того, [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями (а.с,20, 21, 22, 23, 24). Із письмового звернення [PERSON] від 25.08.2022 року до Служби у справах дітей встановлено, що її батько [PERSON] постійно вживає алкогольні напої, в тому числі з невідомими чоловіками, яких приводить до дому, палить в кімнаті, тому вона хвилюється за своє здоров`я та здоров`я своєї сестри. Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області приймались наступні рішення: 07.09.2022 року №224/0/8-22 ухвалено негайно відібрати, в тому числі малолітню [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав (а.с. 10); 25.01.2023 року №16/0/8-23 влаштовано дитину [PERSON] , [INFO] , до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] (а с. 12); 25.01.2023 року 22/0/8-23 надано неповнолітній [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13). В зв`язку із встановленими обставинами, виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, на підставі рішення №245/0/8-24 від 22 травня 2024 року, зроблено висновок, яким визначено доцільним позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , 1967 року народження, є батьком [PERSON] , 2008 року народження, який належним вихованням, утриманням дочки не займається, не забезпечує їй нормальні умови для проживання та навчання, зловживає алкогольними напоями. Після вилучення дитини від батька, [PERSON] жодного разу не поцікавився життям та здоров`ям дочки (а.с.26). Таким чином, викладені обставини дають обґрунтовані підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , 2008 року народження. В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд зазначає, що на дату розгляду даної справи, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , на підставі рішення суду, про що вказано вище. Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved