Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

У березні 2024 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить [PERSON] , [INFO] , позбавити батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 25 лютого 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Від спільного життя народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося і рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року шлюб був розірваний. 16 червня 2023 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] . Вказує, що причиною розірвання шлюбу з відповідачем стало його відношення до сім`ї, він фактично не приймав участі у вихованні та в утриманні дітей, і з липня 2014 року шлюбні відносини практично припинилися. В зв`язку з цим вона змушена була звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року з відповідача стягнуто по 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Так як відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надавав, аліменти не платив позивач звернулась до виконавчої служби про примусове стягнення з нього аліментів. Постановою державного виконавця Гуленко С.О. від 01.12.2015 року відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Станом на листопад 2023 року заборгованість становить 48917 грн. 82 коп. на Дар`ю і 48917 грн. 82 коп. на Никиту. Таким чином, з моменту фактичного припинення наших шлюбних відносин - липень 2014 року, відповідач не приймав ніякої участі в вихованні дітей, не спілкувався з ними, жодного разу не навідав їх, взагалі не цікавився їхньою долею, жодного разу не був в школі у дітей в Чечелівському районі, так і зараз коли діти навчаються в гімназії №93 Новокодацького району міста Дніпра. Тому, заради повноцінного життя дітей, їх всебічного розвитку і щасливого майбутнього позивачка вирішила звернутися до суду про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала подану позовну заяву, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні вказав, що визнає позовні вимоги частково, не хоче щоб його позбавляли батьківських прав. Зазначив, що 10 років з дітьми не спілкувався, не дзвонив, не писав їм, заборгованість по аліментам 200 000,00 грн. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року у цивільній справі № 204/5636/15 позовні вимоги задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітні діти постійно проживають разом з матір`ю, яка повністю займається їх вихованням, навчанням, опікується їх здоров`ям та розвитком. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року у справі №204/6385/15 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його дитини [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісяця починаючи стягнення з 18 вересня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно відповідей Чечелівського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що заборгованості [PERSON] по аліментах на утримання сина [PERSON] , станом на 01.12.2023 року становить 48917,82 грн., заборгованість по аліментам на утримання доньки [PERSON] , станом на 01.12.2023 року становить 48 917,82 грн. 16 червня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюбу, актовий запис 37 (а.с. 18). Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». В судовому засіданні було надано пояснення свідком [PERSON] , який пояснив, що виховує дітей, рідного батька вони ніколи не бачили, участі у вихованні він не приймає. В судовому засіданні в присутності педагога надала пояснення дитина [PERSON] . Вказала, що живе з матір`ю та вітчимом, братом. Вітчим до неї ставиться гарно, з рідним батьком не спілкується, ніколи його не бачила. Також, в судовому засіданні надав пояснення [PERSON] вказав, що проживає з мамою, сестрою та батьком [PERSON] . Батько ставиться до нього гарно, зазначив, що в нього один батько. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Проте, батько дитини свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: ухиляється від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дітей, що негативно впливає на їх емоційний стан, матеріально їх не забезпечує та взагалі дітьми не цікавиться. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Однак, в даній сім`ї батько не створив дітям повноцінні і достойні умови життя. Батько не забезпечив їх належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про потреби своїх дітей. Крім того, відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав. Згідно з висновком Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 24 вересня 2024 року №3/9-144 вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування Новокодацької адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 53-54). За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, з урахуванням висновку Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного і

Outcome: approved