Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

01 лютого 2024 року до суду надійшла цивільна справа за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області, представник позивача Міняйло Олександр Миколайович до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04.05.2019 року поліцейські Єлісєєв Є.І. та [PERSON] , заступили в добове чергування в складі групи реагування патрульної поліції для виконання своїх службових обов`язків по обслуговуванню території Великомихайлівського району Одеської області. В той же день до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що мешканець с. Гіржове, Великомихайлівського району [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння наніс тілесні ушкодження жительці вказаного села. 04.05.2019 року працівники поліції на службовому автомобілі з включеним проблисковим маячком, попрямували до будинку, в якому періодично мешкав [PERSON] . Під`їжджаючи до будинку відповідача, працівники поліції помітили, як відповідач рухається в напрямку свого будинку, після чого йому працівниками поліції було запропоновано зупинитися та пояснити обставини події щодо спричинення тілесних ушкоджень жительці села [PERSON] . Проте [PERSON] в грубій формі висловився про не бажання спілкування з працівниками поліції та побіг в будинок. Відповідач, озброївшись власним мисливським карбіном «ИЖ-94» калібру «12/30-06» №099419026, умисно, з метою вбивства працівників правоохоронного органу, розуміючи свої протиправні дії та маючи можливість передбачити наслідки своїх дій, перебуваючи в будинку, здійснив постріли з власного мисливського карабіну по працівникам поліції. В останніх відповідач не влучив, пошкодивши при цьому службовий автомобіль «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер [NUMBER] , що належить позивачу. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2023 року №498/793/19 відповідача було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 348 КК України та призначено йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Вказаним вироком також було встановлено факт пошкодження службового автомобіля позивача, саме [PERSON] , внаслідок його злочинних дій. Висновки вироку мають преюдиційний характер. Зазначений вирок набрав законної сили 26.10.2023 року. Як вбачається з висновку експертного дослідження від 22.09.2023 року №СЕ-19/116-23/15713-АВ, за результатами транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові службового автомобіля «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер [NUMBER] , унаслідок його пошкоджень через злочинні дії відповідача 04.05.2019 року складає 85\~284,50 грн. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №320, долученої до вищезазначеного висновку експерта, вартість ремонту складає 105\~622,99 грн. У кримінальному провадженні цивільний позов подано не було. Загальна сума збитків, що завдана службовому автомобілю, який належить ГУНП в Одеській області становить 105\~622,99 грн. та складається з: матеріального збитку в сумі 85\~284,50 грн., вартості відновлювального ремонту 105\~622,99 грн. 85\~284,50 грн. =20\~338,49 грн. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Національної поліції в Одеській області матеріальну шкоду у розмірі 85\~284,50 грн. та витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 20\~338,49 грн. та судові витрати. Представник позивача позов підтримав, та просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що він вважає що він вже поніс покарання за вчинене, тому він не повинен відшкодовувати матеріальні збитки. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2023 року справа №498/793/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого\~ст. 348 КК України\~і призначено йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі. Згідно висновку експертного дослідження від 22.09.2023 року №СЕ-19/116-23/15713-АВ, за результатами транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові службового автомобіля «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер [NUMBER] , унаслідок його пошкоджень через злочинні дії відповідача 04.05.2019 року складає 85\~284,50 грн. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №320, долученої до вищезазначеного висновку експерта, вартість ремонту складає 105\~622,99 грн. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2023 року справа №498/793/19, який набрав чинності 26 жовтня 2023 року є обов`язковим для суду в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цими особами. З огляду на приписи ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, ті обставини, що [PERSON] було вчинено дії, які призвели до заподіяння майнової шкоди Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, доказуванню не підлягають. Згідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п. 3 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Тому при розгляді справи по суті дослідженню підлягають докази, які містяться в даній цивільній справі №498/184/24 та в кримінальному провадженні №498/793/19, з якої цей позов випливає. Слід зауважити, що дослідження доказів, які містяться в кримінальному провадженні, не є збиранням доказів в значенні ч. 7\~ст. 81 ЦПК України. Отже, як встановлено судом, внаслідок протиправних дій [PERSON] , Головному управлінню Національної поліції в Одеській області заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає в пошкодженні службового автомобіля марки «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер [NUMBER] , оскільки вони є його власниками. Вказана обставина підтверджується технічним паспортом серії [NUMBER] власником автомобіля ГУНП України в Одеській області. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9\~постанови від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вирішуючи при постановлені вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі. У випадках заподіяння шкоди особою, що не перебуває з підприємством, установою, організацією, колгоспом, кооперативом у трудових відносинах або не є членом колгоспу, а також при заподіянні шкоди громадянам суд керується\~статтями 440-466 ЦК України\~(1166-1208 діючого\~ЦК України), що регулюють зобов`язання, які виникають внаслідок заподіяння шкоди. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За загальними положеннями, передбаченими\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що матеріальна шкода позивачу спричинена відповідачем внаслідок його неправомірних дій, у нього виник обов`язок таку шкоду відшкодувати. Вирішуючи питання про розмір завданих позивачу вчиненням кримінального правопорушення збитків, суд встановив наступне. Відповідно до висновку експертного дослідження від 22.09.2023 року №СЕ-19/116-23/15713-АВ, за результатами транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові службового автомобіля «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер [NUMBER] , унаслідок його пошкоджень через злочинні дії відповідача 04.05.2019 року складає 85\~284,50 грн. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №320, долученої до вищезазначеного висновку експерта, вартість ремонту складає 105\~622,99 грн. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 85\~284,50 грн. та витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 20\~338,49 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved