Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він є власником земельної ділянки за кадастровим номером: 3222287600:04:314:0187, площею 0,0665 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Його право власності на дану ділянку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 072425, виданого на підставі рішення Стайківської сільської Ради народних депутатів № 6 від 30.07.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84. Як зазначає заявник, при зверненні до нотаріуса для оформлення правочину щодо земельної ділянки йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через розбіжність в написанні його прізвища, як власника, у правовстановлюючому документі на земельну ділянку та документах, що повідчують особу, а саме в Державному акті його прізвище помилково зазначено як « [PERSON] », хоча в його паспорті та в інших документах його прізвище вказано правильно « [PERSON] ». На даний час внести виправлення до Державного акту неможливо, оскільки Стайківської міської Ради народних депутатів, яка видала цей документ, як юридичної особи на сьогодні не існує. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити його заяву. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явились, надавши суду заяви, в яких просять розглянути справу в їхню відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 072425, виданого на підставі рішення Стайківської сільської Ради народних депутатів № 6 від 30.07.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84, заявник [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером: 3222287600:04:314:0187, площею 0,0665 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Даний факт також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Як вбачається з вказаного Державного акту, в ньому зазначено прізвище власника « [PERSON] ». В той же час, згідно копії паспорту, правильним написанням прізвища позивача є « [PERSON] ». Листом приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Київської області Мартиненко Л.Л. від 29.10.2024 року № 141/01-16 заявнику роз`яснено про його право звернення до суду для встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу у зв`язку із наявністю розбіжностей у написанні прізвища. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності Державного акту на право приватної власності на землю саме заявнику - неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 072425, виданого на підставі рішення Стайківської сільської Ради народних депутатів № 6 від 30.07.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84, належить земельна ділянка за кадастровим номером: 3222287600:04:314:0187, площею 0,0665 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Однак, даний Державний акт містить неправильне написання його прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння та розпорядження належною йому власністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved