Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 46564-01/2024 від 30 січня 2024 року в сумі 40000,00 грн, судового збору в розмірі 3028,00 грн, а також витрат на правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 46564-01/2024 та відповідачу був наданий кредит в сумі 10000,00 грн строком до 28 травня 2024 року, процентна ставка 2,50% в день у межах строку кредитування. 29 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНСКРЕДИТ`відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №№ 46564-01/2024 від 30 січня 2024 року. Розмір заборгованості відповідача згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 46564-01/2024 становить 40000,00 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~10000,00 грн, заборгованості за нарахованими\~30000,00 грн. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачкою не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з договором про надання фінансового кредиту, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість в розмірі 40000,00 грн за вищевказаним договором, судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за останньою відомою суду адресою свого перебування. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) приходить до наступного. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі\~статтею 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що 30 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 46564-01/2024. Договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Підписавши вказаний договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена та повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. Крім того підтвердила, що отримала від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»\~та інформацію, яка вимагається відповідно до\~Закону України «Про споживче кредитування», у тому числі ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, з істотними характеристиками послуги про надання мікрокредиту/споживчого кредиту (п.п. 7.6, 7.7 договору). Пунктом 1.1 договору визначена сума кредиту\~10000,00 грн, який надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Дата надання кредиту - 30 січня 2024 року; кредит надається строком на 120 днів; дата погашення кредиту 28 травня 2024 року (п. 1.2 договору). Пунктом 1.4.1 договору встановлена процентна ставка в розмірі 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору. Відповідно до п. 3.3 договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 договору, починаючи з дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. 29 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 29052024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНСКРЕДИТ» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло право вимоги за грошовими зобов`язаннями, в тому числі і за договором № 46564-01/2024 від 30 січня 2024 року, що також підтверджується реєстром боржників (додаток № 1 до Договору факторингу № 29052024 від 29 травня 2024 року). Розмір заборгованості згідно з розрахунком заборгованості за період з 30 січня 2024 року по 29 травня 2024 року за кредитним договором № 46564-01/2024становить 40000,00 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~10000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами\~30000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] \~не виконала взятих на себе зобов`язань відповідно до п.1.1 договору про надання кредиту, внаслідок чого у неї виникла кредитна заборгованість у розмірі 40000,00 грн. Вказане також підтверджується: графіком платежів по кредитному договору, заявкою-анкетою на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», паспортом споживчого кредиту, довідкою про ідентифікацію. Отже, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] про погашення наявної в неї кредитної заборгованості станом на 29 травня 2024 року врозмірі 40000,00 грн, що повністю узгоджується з положеннями\~ст. 514 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Статтею 12 Закону Укаїни «Про електронну комерцію» встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі\~ст.1050 ЦК України\~вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. У відповідності до ст.610ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.527ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов?язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» кредитної заборгованості в загальному розмірі 40000,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідачкою кредитна заборгованість належними та допустимим доказами не спростована. Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає вимоги позивача про стягнення загальної кредитної заборгованості в розмірі 40000,00 грн обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Щодо заявлених витрат на правничу допомогу. Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги № 02/07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прас-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги № 17 від 05 липня 2024 року, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05 вересня 2024 року на суму 13000,00 грн. У витязі з акту про надання юридичної допомоги наведений розрахунок витрат адвоката на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що по даній справі були надані наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів (4000,00 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (9000,00 грн). Враховуючи однотипність позовів про стягнення кредитної заборгованості, ціну позову (40000 грн), суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу (13000 грн), що становить майже третю частину від ціни позову, є завищеним, не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому прийшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved