Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у липні 2024 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача 27290 грн 18 коп. пеню за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування; 95702 грн 58 коп. інфляційних збитків у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування; 19991 грн 45 коп. 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України; 9000 грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] сталася ДТП за участю водія [PERSON] який керував ТЗ «BMW X5» д.н.з. [NUMBER] та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих тілесних ушкоджень помер. Позивач є законним представником малолітньої дитини [PERSON] , яка є дочкою загиблого, у зв`язку із його смертю, спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді та у втраті годувальника. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «BMW X5» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», а тому представник позивача 14.08.2020 звернувся до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку та звернувся в порядку визначеному Законом №1961-ІV із заявою про виплату страхового відшкодування. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку по виплаті страхового відшкодування позивач звернулась до Святошинського районного суду м. Київа з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 188920 грн 00 коп., внаслідок чого рішенням суду від 23.01.2023 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. 28.05.2024 відповідачем було виплачене страхове відшкодування на виконання постанови апеляційного суду у розмірі 188920 грн 00 коп., але з порушенням строків виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого позивач вважає, що відповідач повинен сплатити штрафні санкції за порушення виконання грошового зобов`язання, у вигляді пені за період з 18.11.2020 по 18.11.2021 у розмірі 27290 грн 18 коп., інфляційні втрати за період з 18.11.2020 по 28.05.2024 у розмірі 95702 грн 58 коп., та 3% річних за період з 18.11.2020 по 28.05.2024 у розмірі 19991 грн 45 коп. Загальна сума позовних вимог становить 142984 грн 21 коп. 07.10.2024 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на п.п. 15, 18 Прикінцевих положень ЦПК України, згідно яких позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення, а також послався на воєнний як форс-мажорні обставини, внаслідок чого відповідач не визнає позовну вимогу в частині стягнення пені. Також відповідач не визнає вимогу про відшкодування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки застосовуючи до правовідносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, положення статті 625 ЦК України, слід брати до уваги, що положення цієї норми не застосовуються до вказаних відносин, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов?язанням, яке виникає з договірних зобов?язань. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992 ЦК України). Дана правова позиція викладена у в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», тому відповідно положень ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов?язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно п. 36. 5. ст. 36 Закону України за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Тож вказаним Законом передбачено лише нарахування пені. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. Водночас формулювання ст. 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов?язане із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштам належними до сплати кредиторові (постанова ВСУ від 06.06.2012 справі №6-49цс12) від 24.10.2011 у справі 6-38цс11). Отже проценти передбачені ст. 625 ЦК України не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17.10.2011 у справі №6-42цс11) (а.с. 50-52). 07.10.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до об`єктивних та обґрунтованих, виходячи з розміру позовних вимог та складності справи, оскільки вказана сума заявленої вимог правової допомоги у розмірі 9000 грн 00 коп. є необґрунтованою та завищеною, зважаючи на те, що справа не є складною та слухається в спрощеному провадженні, окрім того позивачем не надано обґрунтованих доказів вказаних судових витрат (а.с. 53). 07.10.2024 представником відповідача подано до суду клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася 26.06.2020 року, як наслідок початок перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України), а згідно ч. 4, ст. 267 ЦК України: «Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові», тому виходячи з вищенаведеного, строк позовної давності про відшкодуванні неустойки (штрафи, пені), 3% річних закінчився. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved