Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

10.01.2025 позивач [PERSON] через канцелярію суду звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 08.08.2011 виконавчим комітетом Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, Львівської області, актовий запис №5. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2011 вони зареєстрували шлюб з відповідачкою. Зазначає, що від даного шлюбу у них є син - [PERSON] , [INFO] котрий перебувають на утримані відповідачки. Причиною розпаду сім`ї є те, що у листопаді 2024 року, відповідачка зібрала всі особисті речі та пішла від позивача не повідомивши причини такого вчинку. Вже пізніше під час розмов, відповідачка повідомила, що не бажає проживати із позивачем, перебувати в одній сім`ї та вести спільне господарство, також повідомила, що має іншого чоловіка, з яким бажає продовжити відносини та спільне проживання. Спільного господарства не ведіть, з листопада 2024 року проживають окремо. Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 08.08.2011року виконавчим комітетом Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 31.10.2018 р. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] вказує, що причиною розпаду сім`ї з відповідачкою [PERSON] є те, що у листопаді 2024 року, відповідачка зібрала всі особисті речі та пішла від позивача не повідомивши причини такого вчинку. Вже пізніше під час розмов, відповідачка повідомила, що не бажає проживати із позивачем, перебувати в одній сім`ї та вести спільне господарство, також повідомила, що має іншого чоловіка, з яким бажає продовжити відносини та спільне проживання, позивач тривалий час не проживає з відповідачкою та не підтримує ніяких особистісних відносин, окрім тих що стосуються дітей, тому звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2011. Подружжя припинило шлюбні відносини і на даний час можливості зберігати сім`ю немає, мешкають окремо та спільне господарство не ведеться, що і стало причиною позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved