Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17426, вчинений 09 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, яким стягнуто з позивача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі відповідач, АТ «Сенс Банк») заборгованість у сумі 15448,67 грн; стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь [PERSON] безпідставно стягнути за цим виконавчим написом кошти в сумі 7572,98 грн, а також 4500,00 грн витрат щодо оплати правової допомоги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 липня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис №\~17426 про стягнення з позивача на користь АТ «Сенс Банк» (колишня назва АТ «Альфа Банк») заборгованості у сумі 16098,67 грн. 31 серпня 2021 року приватний виконавць виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна було відкрила виконавче провадження № 66656075 на підставі зазначеного вище виконавчого напису. Окрім того, 31\~серпня 2021 року цей приватний виконавець винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, відповідно до якої об`єднано виконавчі провадження № 66656052, № 66656075, № 66663978. Позивач указує, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства, оскільки зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно, сума грошових вимог не є безспірною, відповідач не подав нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 28 жовтня 2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Безсмертний С.\~М. надав суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його та позивача участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд», своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, з заявами, клопотанням не зверталися. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України від 02 вересня 1993 року №\~3425-XII «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595; далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 цього Закону, зокрема, визначено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Глава 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій встановлює порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з пунктом 1.1 вказаної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 цієї Глави передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 цієї ж Глави безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №\~662 внесено зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин врегульовано пунктом 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №\~826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01\~листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №\~662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №\~662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису (06 травня 2021 року) слід було керуватися пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», за правилами якого для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, сформованій у постановах: від 12 березня 2020 року у справі №\~757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі №\~158/2157/17, від 21\~жовтня 2020 року у справі №\~172/1652/18, від 21 вересня 2021 року у справі №\~910/10374/17, від 06 жовтня 2021 року у справі №\~361/4793/20, від 06 грудня 2023 року у справі №\~299/5183/21. Суд установив, що 09 липня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.\~О. вчинив виконавчий напис № 17426 про стягнення з позивача на користь АТ «Сенс Банк» (колишня назва АТ «Альфа Банк») заборгованість за кредитним договором №\~631394738 від 06 травня 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором № 631394738 від 06 травня 2020 року настав; боржник допустив прострочення платежу; стягнення заборгованості проводиться за період із 31 січня 2021 року по 26 квітня 2021 року; сума заборгованості складає 15448, 67 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2019,86 грн, прострочена заборгованість за комісією та процентами 0,00 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту 13293, 21 гривень, строкова заборгованість за комісією та процентами 135,60 гривень; за вчинення виконавчого напису нотаріус на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнув плату зі стягувача у сумі 650,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить 16098,67 грн (а.\~с. 12). На підставі зазначеного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т.\~В. відкрила виконавче провадження № 66656075 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості у сумі 15448,67 грн (а.\~с. 14). 31 серпня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т.\~В. винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, відповідно до якої було об`єднано виконавчі провадження № 66656052, № 66656075, №\~66663978 (а.\~с. 15). 01 вересня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна\~Т.\~В. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; звернула стягнення на дохід боржника, який його отримує у ПРАТ «Данон Кремез» у розмірі 20% доходів щомісячно до погашення загальної суми заборгованості (а.\~с. 17). На обґрунтування своїх вимог позивач, зокрема, посилається на те, що: приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без подання стягувачем первинних документів щодо підтвердження видачі кредиту, зокрема оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору №\~5012523142 від 19 червня 2020 року; відсутні первинні документи щодо видачі кредиту та його часткового погашення кредиту (платіжні доручення, розписки, чеки); приватний нотаріус не виконав умови щодо встановлення безспірності заборгованості, щодо якої вчинено оспорюваний виконавчий напис. Відповідач не скористався правом на подання відзиву та спростування наведених доводів позивача, доказів безспірності заборгованості відповідач та приватний нотаріус суду не надали. Отже, суд виходить із того, кредитний договір № 501252142 від 19 червня 2020 року, на підставі якого нотаріусом вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, а отже, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, при вчинення виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», за змістом якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Щодо вимоги про повернення стягнутих коштів, суд дійшов наступних висновків. Як убачається з наданої приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.\~В. відповіді № 13003 від 10 серпня 2023 року по виконавчому провадженню №\~66656075 станом на 10 серпня 2023 року стягнуто кошти у сумі 7572,98 грн, з яких: на користь стягувача перераховано 6520,89 грн, стягнута основна винагорода приватного виконавця 652,09 грн та витрати виконавчого провадження 400,00 грн (а.\~с. 18). Правовою підставою вимог про стягнення коштів, набутих відповідачем за оспорюваним виконавчим написом є положення статті 1212 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, за змістом цієї норми зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. У цьому випадку є доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов`язання з безпідставного придбання майна. За матеріалами справи встановлено, що відповідач на підставі виконавчого напису нотаріуса набув за рахунок позивача грошові кошти, проте підстава, на якій ці кошти були набуті, відпала внаслідок визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з цим порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення грошової суми 6520,89 грн. При цьому суд звертає увагу, що а виконавчим провадженням № 66656075 щодо виконання оспорюваного виконавчого напису сплачено основну винагороду приватного виконавця у сумі 652,09 грн та витрати виконавчого провадження у сумі 400,00 грн, які не можуть бути повернуті позивачу, оскільки ці кошти не були сплачені ним на рахунок відповідача у справі. Це питання підлягає вирішенню в межах Закону України «Про виконавче провадження» та правовідносин позивача і виконавчої служби, яка здійснювала виконавче провадження щодо виконання скасованого виконавчого напису; ці кошти не можуть бути відшкодовані в порядку статті 1212 ЦК України відповідачем позивачу. Крім того, підлягає задоволенню вимога [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, на підтвердження яких позивач надав: копію договору про надання правової допомоги № 37/22 від 30 грудня 2022, копію акта виконаних робіт від 12 жовтня 2023 року та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 37 від 30 грудня 2022 року. Ураховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для частково задоволення позову, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягненню з відповідача безпідставно набутих коштів у сумі 6520,89 грн, а також 4500,00 грн витрат на правову допомогу.

Outcome: partial