Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

АТ «Універсал банк» (в особі представника Мєшніка К.І.), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 22 194,56 грн. та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2021 р. [PERSON] встановив мобільний додаток «monobank» - який є сервісом Банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 21.02.2021 р. та Паспорт споживчого кредиту шляхом застосування цифрового власноручного підпису на екрані власного смартфону у мобільному додатку «monobank». Пунктом 1 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг визначено, що анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms складають договір про надання банківських послуг. Отже, 21.02.2021 між АТ «Універсал банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] у розмірі 20000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами. [PERSON] зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості. У зв`язку з порушенням умов договору у відповідача виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, долучивши до позову заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення кореспонденції засобами поштового зв`язку (а.с.59), а також шляхом направлення повідомлень про розгляд справи через додаток «Viber», які відповідачем отримувались, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.57,63) та шляхом направлення судових повісток на електронну адресу відповідача (а.с.58,64). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2021 р. відповідач [PERSON] встановив мобільний додаток «monobank» - який є сервісом Банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним засобом яких є платіжні картки «monobank». Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 21.02.2021 р. та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки «monobank», шляхом застосування цифрового власноручного підпису на екрані власного смартфону у мобільному додатку «monobank» (а.с.14, 32-34). Пунктом 1 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг визначено, що анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms складають договір про надання банківських послуг. Отже, 21.02.2021 між АТ «Універсал банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] у розмірі 20000,00 зі сплатою відсотків за користування кредитом: базова відсоткова ставка 3,1% на місяць, розміром обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами: 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (а.с.30-34). Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки «monobank», шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір про надання банківських послуг «Monobank», Умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» та зобов`язується їх виконувати. Крім того, в анкеті-заяві позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (а.с.14). Підписанням Кредитного\~договору та Паспорту споживчого кредиту Чорної карки «Monobank» відповідач підтвердив,\~що він ознайомлений з\~усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах Договору позики, які розміщені на сайті «www.monobank.ua/terms». Приймаючи\~умови Договору позики, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується\~і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил (а.с.14,18-34). Ці правила є публічною пропозицією\~(офертою) у\~розумінні ст.ст. 641,\~644 ЦК України\~на укладення\~договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування,\~права і\~обов`язки сторін,\~іншу інформацію,\~необхідну для укладення\~договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями. Підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» електрона взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 11 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Відповідач [PERSON] вимоги вищевказаного кредитного договору не виконав в повному обсязі в обумовлені строки, кредит не сплатив в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 24.09.2024 р. виникла заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.02.2021 р. в сумі 22 194,56 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 22194,56 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.02.2021 р. (а.с.11-13). При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 3, 6, 627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за Договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, не надав Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що відображається у Розрахунку заборгованості за Договором. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. З виписки про рух коштів по картці відповідача за весь час користування карткою, також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, ним було проведено поповнення карткового рахунку, що свідчить про те, що відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надав. Розмір заборгованості за кредитом в сумі 22 194,56 грн. підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с.11-13). Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість, яка станом на 24.09.2024 р. становить 22 194,56 грн., з яких 22 194,56 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved