Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування уточнених позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , яка вже повнолітня людина. З 2022 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені. Спорів про участь у вихованні дітей між нити немає. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим. На підставі викладеного позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між сторонами. 21 жовтня 2024 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська залишено без руху вищевказану позовну заяву з наданням позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які були усунені 30 жовтня 2024 року Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 грудня 2024 року ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] у передачі вищевказаної справи за підсудністю до іншого суду, а також за клопотанням відповідача надано подружжю строк для примирення - два місяця у зв`язку з чим зупинено провадження у справі до закінчення строку на примирення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року провадження у справі було відновлено, оскільки строк для примирення скінчився, але сторони до примирення не дійшли. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи про примирення сторін у справі, раніше надавала до суду клопотання в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява в якій він зазначив про те, що примирення не відбулося, а тому просить суд розглядати справу за його відсутності, позовну заяву підтримав, задовольнивши в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 24\~СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 травня 2004 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 22 (а. с. 9). Від подружнього життя сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1289, та повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , повторно виданим Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14 серпня 2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 17 (а. с. 13, 14). Подружжя спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, мають бажання розірвати шлюб, при цьому суд враховує позицію відповідача, який в межах розгляду цієї справи визнав позов, не заперечує факт припинення сімейно-шлюбних відносин між подружжям. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не має. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, на цей час разом не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір з відповідача не підлягає стягненню.

Outcome: approved