Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 25.10.2021 № 6/3338001 у розмірі 146448,79 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/3338001. За умовами такого договору відповідач отримала кредит в сумі 90000,00 грн. на строк 72 місяці до 24.10.2027. Також, за умовами указаного договору позичальник сплачує банку процентну винагороду в розмірі 15 % щомісячно та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35 %. Підписуючи договір позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, в тому числі: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. 18.01.2024 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 2-2024 про відступлення прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6/3338001. 19.01.2024 АТ «Креді Агріколь Банк» направило відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Глобал Спліт» та необхідність перерахування поточних зобов`язань за договором в розмірі 146448,79 грн. Також, 08.04.2024 позивач направив [PERSON] лист із повідомленням про відступлення права вимоги та пропозицією щодо врегулювання заборгованості шляхом погашення частини боргу в сумі 117159,03 грн. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 146448,79 грн., в тому числі 65832,14 грн. строкова заборгованість, 8917,85 грн. прострочена заборгованість; 778,65 грн. нарахованих відсотків, 22275,15 грн. прострочених відсотків; 2115,00 грн. комісії та 46530,00 грн. простроченої комісії. Звернувшись до суду ТОВ «Глобал Спліт» просить стягнути з відповідача указану вище заборгованість. Представник відповідача, адвокат Логвіненко Є.В., подала до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні. Зокрема зазначила, що положеннями п. 1.4.2 договору № 6/3338001 сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35 % на місяць від суми кредиту. З тексту позовної заяви не вбачається зміст такої послуги та обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги Банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, відповідач вважає положення п. 1.4.2 спірного кредитного договору нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За таких обставин представник відповідача вважає, що вимоги в частині стягнення комісії не підлягають задоволенню. Також указує на те, що згідно з випискою по рахунку, відповідачем було сплачено комісію на загальну суму 8460,00 грн. З огляду на нікчемність, на думку представника, кредитного договору в частині сплати комісійної винагороди, сума сплаченої комісії має бути зарахована на погашення кредитної заборгованості. Також представник відповідача указувала на те, що позивачем не дотримано порядку дострокового повернення кредиту. Позивачем не було надано доказів, які б свідчили про направлення чи вручення повідомлення (вимоги) відповідачу. Наданий позивачем лист від 08.04.2024 не містить будь-яких вимог дострокового повернення споживчого кредиту, переліку необхідних дій щодо усунення порушення та строку, протягом якого відповідач має вчинити дії, а є лише пропозицією щодо часткового списання частини боргу. Позивач не отримувала жодних листів від АТ «Креді Агріколь Банк» або ТОВ «Глобал Спліт». Також представник відповідача указує на те, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про затримку сплати частини кредиту із зазначенням дій, необхідних для усунення порушень та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Позивач подав до суду додаткові пояснення (фактично відповідь на відзив) у яких зазначив, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Укладаючи кредитний договір позичальник погодився з його умовами, договір не був визнаний недійсним, він є обов`язковим до виконання його сторонами. Позичальник користувалася кредитними коштами, з будь-якими питаннями чи роз`ясненнями до банку не зверталась, підписавши договір погодилась з його умовами та зобов`язувалась його виконувати, проводила оплату за період з 22.11.2021 по 21.02.2022. Щодо зарахування сплаченої комісії в розмірі 8460,00 грн. в рахунок кредитної заборгованості зазначив, що по-перше із змісту відзиву вбачається, що відповідач визнає наявну заборгованість за кредитним договором № 6/3338001. Своєю недобросовісною поведінкою відповідач намагається уникнути відповідальності. Також комісія в розмірі 8460,00 грн. була сплачена у період з 25.11.2021 по 25.02.2022 на рахунок АТ «Креді Агріколь Банк», однак на рахунок ТОВ «Глобал Спліт» жодних коштів не надходило. Щодо дострокового погашення заборгованості позивач зазначив, що Закон України «Про споживче кредитування» надає кредитодавцю право вимагати повернення споживчого кредиту у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту. Право на дострокове стягнення заборгованості може реалізовуватись кредитором як шляхом пред`явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги. 19.01.2024 АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги та необхідність сплати 146448,79 грн. заборгованості, що підтверджується відповідними доказами, доданими до позовної заяви. У повідомленні зазначено про необхідність перерахування коштів на рахунок нового кредитора та його реквізити. Також і позивачем [PERSON] було направлено лист із пропозиціє погашення частини боргу в розмірі 117159,03 грн. та повідомлено, що у разі несплати заборгованості ТОВ «Глобал Спліт» буде вимушене звернутись до суду, а сума боргу складатиме 146448,79 грн. Представник відповідача подала додаткові пояснення у яких, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, вважала положення кредитного договору щодо зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, нікчемними. Також вважала недоведеними вимоги позивача щодо можливості дострокового повернення заборгованості за спірним кредитним договором. Ухвалою від 05.11.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 09.01.2025 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні представник ТОВ «Глобал Спліт» позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зазначив, що положення в частині плати комісії були визначені кредитним договором, який було підписано відповідачем без будь-яких зауважень. Право банку на встановлення комісії передбачено як Законом України «Про споживче кредитування» так і підтверджено судовою практикою. Щодо зарахування суми сплаченої комісії в рахунок кредитної заборгованості, вважав такі вимоги безпідставними, оскільки всі ці оплати проведені безпосередньо на рахунок банку та після отримання ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги до відповідача на рахунок позивача не надходили. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились. Представник подала до суду заяву у якій справу просила розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 25.10.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 6/3338001. Відповідно до п. 1.1 договору банк надає позичальнику кредит в сумі 90000,00 грн. на строк 72 місяці з 25.10.2021 по 24.10.2027. Кредит надається на споживчі потреби (п. 1.2). Згідно з п. 1.4.1, 1.4.2 позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти щомісячно в розмірі 15 % річних та комісію в розмірі 2,35 % щомісячно від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, в тому числі: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Згідно з п. 2.6.1 п. 2.6 банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором. У випадку відступлення права вимоги за договором банк протягом 10 робочих днів зобов`язаний повідомити позичальника про такий факт (а.с. 7-8). Додатком № 1 до кредитного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки (а.с. 9 зворот. стор. - 10). Кредитні кошти в сумі 90000,00 грн. були перераховані на поточний рахунок клієнта відповідно до платіжної інструкції від 25.10.2021 № 39602891-1 (а.с. 15). 18.01.2024 між ТОВ «Глобал Спліт» (новий кредитор) та АТ «Креді Агріколь Банк» (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 2-2024. Відповідно до п. 2.1 договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 33-36). Згідно з Додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги 02-2024 від 18.01.2024, Реєстру прав вимоги від 19.01.2023, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право вимоги в тому числі до відповідача на суму 146448,79 грн (а.с. 52-58). Станом на 19.01.2024, заборгованість [PERSON] перед АТ «Креді Агріколь Банк» за договором № 6/3338001 складає 146448,79 грн., в тому числі 65832,14 грн. строкова заборгованість, 8917,85 грн. прострочена заборгованість; 778,65 грн. нарахованих відсотків, 22275,15 грн. прострочених відсотків; 2115,00 грн. комісії та 46530,00 грн. простроченої комісії (а.с. 41 зворот. стор.). 26.01.2024 АТ «Креді Агріколь Банк» направило на адресу [PERSON] повідомлення від 19.01.2024 про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Глобал Спліт» та необхідність перерахування коштів в сумі 146448,79 грн. на користь нового кредитора (а.с. 42). Також, 10.04.2024 ТОВ «Глобал Спліт» направило відповідачу лист пропозицію де зазначено, що станом на 04.04.2024 розмір заборгованості за кредитним договором складає 146448,79 грн. Запропоновано сплатити частину боргу в сумі 117159,03 грн. У разі відсутності оплати ТОВ «Глобал Спліт» буде вимушене звернутись до суду з метою стягнення боргу у повному обсязі (а.с. 43, 44-46). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, [PERSON] дійсно отримала кредитні кошти в розмірі 90000,00 грн. Факт отримання та використання кредитних коштів, отриманих від АТ «Креді Агріколь Банк» не заперечувала і представник відповідача, указуючи в тому числі, що [PERSON] здійснювала погашення заборгованості. Таким чином за умовами договору, відповідач зобов`язана виконувати свої зобов`язання, повернути кредит у строки та в розмірі, встановленому договором, сплатити проценти за користування кредитними грошима. В тому числі достроково повернути кредит у разі порушення строків повернення чергової частини кредиту. При цьому суд не погоджується із доводами представника відповідача щодо порушення порядку дострокового погашення заборгованості. Згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Станом на момент відступлення права вимоги за спірним договором, розмір простроченої заборгованості відповідача становив 8917,85 грн., а також 22275,15 грн. прострочених відсотків. Однак, доказів належного виконання договору, своєчасного погашення вищевказаної заборгованості або її відсутності як на момент відступлення права вимоги так і на момент звернення ТОВ «Глобал Спліт» до суду, відповідачем та її представником надано не було. При цьому ТОВ «Глобал Спліт» повідомило [PERSON] про необхідність погашення заборгованості, надіславши відповідний лист, що підтверджується матеріалами справи. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Так, п. 1.4.2 кредитного договору № 6/3338001 передбачено щомісячну сплату позичальником комісії, розмір якої становить 2,35 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, в тому числі: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 вказала на те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (пункти 31.29, 31.33 постанови). При цьому, у постанові від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (пункти 71-73). У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Як встановлено судом, спірний договір встановлює щомісячну сплату комісії в розмірі 2,35 % від суми кредиту. Як визначено п. 1.4.2 кредитного договору оплаті підлягають послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Тобто фактично встановлюється плата за послуги, які відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», повинні надаватися безоплатно. Також до позовної заяви не додано доказів того, що послуги, наведені у п. 1.4.2 кредитного договору, фактично надавалися відповідачу. Таким чином суд погоджується з доводами представника відповідача щодо нікчемності п. 1.4.2 договору № 6/3338001 в частині сплати комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Однак, як свідчить виписка по рахунку щодо сплати відповідачем комісії, [PERSON] було сплачено 8460,00 грн. комісії 25.11.2021, 24.12.2021, 26.01.2022 та 25.02.2022 (а.с. 22). При цьому, такі виплати були здійснені саме на користь АТ «Креді Агріколь Банк». Таким чином суд позбавлений можливості застосувати наслідки недійсності правочину в межах даної справи шляхом зарахування сплаченої комісії в рахунок погашення кредиту, оскільки АТ «Креді Агріколь Банк» до участі у справі відповідачем не залучалось, сплачена сума комісії надійшла на рахунок банку, а не позивача, жодні вимоги до АТ «Креді Агріколь Банк» відповідачем не пред`являлись, а тому сплата кредиту за рахунок комісії, яку позивач фактично не отримував на свій рахунок, не відповідатиме вимогам справедливості та розумності. За таких обставин розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 97803,79 грн., в тому числі 65832,14 грн. строкова заборгованість, 8917,85 грн. прострочена заборгованість; 778,65 грн. нарахованих відсотків та 22275,15 грн. прострочених відсотків. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 1617,77 грн.

Outcome: partial