Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути на її користь з відповідача франшизу у розмірі 3200,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.07.2024 о 08-10 годині на перехресті шосе Григорівського з вул. Камською в бік вул. Дудинської м. Харкова (Новобаварському районі м. Харкова) сталася ДТП за участю транспортного засобу «Suzuki SX4» номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Hyndai Tucson» номерний знак [NUMBER] . Винним у ДТП є [PERSON] , який свою вину у ДТП визнав, керував автомобілем «Hyndai Tucson» номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ/0003673686). 29.07.2024 між страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» та позивачем укладено Угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до умов якої її сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 11.07.2024, складає 28200,00 грн; сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом № АТ/0003673686 складає 3200,00 грн, у розмірі 25000,00 грн. Страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодував витрати, пов`язані з пошкодженням майна, окрім франшизи у розмірі 3200,00 грн. В зв`язку з викладеним позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. 07.01.2025 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.55). 03.02.2025 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвали про долучення до матеріалів справи відзиву відповідача на позовну заяву, що надійшов до суду 17.01.2025 та відповіді позивача на відзив, що надійшла до суду 24.01.2025 (а.с.62-77). У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що він підписав Європротокол від 11.07.2024 під психологічним тиском з боку позивача, в той час він мав гостру реакцію на стрес, та ця ДТП трапилася вперше за 52 роки його водійського стажу. Після події на фоні стресу його стан погіршився, в зв`язку з чим він поїхав до лікарні та пройшов курс амбулаторного лікування. На думку відповідача, винною у ДТП що сталася 11.07.2024, є позивач, яка в порушення вимог ПДР України, не врахувала всі обставини, а саме припаркований автомобіль відповідача, в`їхала в автомобіль, що не рухався, нанесла пошкодження його автомобілю та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У відповіді на відзив позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що відзив є надуманим та безпідставним. ДТП було зафіксовано спільно складеним водіями [PERSON] та [PERSON] повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом) без участі працівників поліції. В Європротоколі зазначені відомості про обставини ДТП, зазначено, що ДТП мала місце з вини водія [PERSON] , який відкрив передні водійські двері, чим спричинив пригоду та пошкодив автомобіль позивача, відповідач [PERSON] вказав про визнання своєї вини, а позивач [PERSON] вказала, що вини не має, після чого водії підписали Європротокол. Викладені у повідомлені обставини, узгоджуються з поясненнями самих водіїв та не викликають жодних обґрунтованих сумнівів. Страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувала їй витрати, пов`язані з пошкодженням майна, окрім франшизи, яка становить 3200,00 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гончаров С.І. просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Крім того зазначив про те, що спочатку відповідач погоджувався сплатити суму франшизи, але згодом передумав це робити. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України), у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки відповідач виклав свою позицію щодо спірних правовідносин у заяві по суті - відзиві на позовну заяву, суд дійшов висновку, що неявка в судове засідання відповідача не є перешкодою для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Суд встановив, що 11.07.2024 о 08-10 годині на перехресті шосе Григорівського з вул. Камською в бік вул. Дудинської м. Харкова (Новобаварський район) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Suzuki SX4» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , та автомобіля «Hyndai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Вказані обставини зазначені в заявах по суті справи: позовній заяві та відзиву на позов, визнаються учасниками справи, суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, та в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Також, належність на праві власності позивачу [PERSON] автомобіля «Suzuki SX4» державний номерний знак [NUMBER] , а відповідачу [PERSON] - автомобіля «Hyndai Tucson» державний номерний знак [NUMBER] , підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с.52,54). Учасниками ДТП 11.07.2024 09:38:07 складений Електронний європротокол ВС381DА387592, відповідно до даних якого: дата і час події - 11.07.2024 08:10:00; GPS координати оформлення протоколу визначені пристроєм автоматично: 49.979556800; 36.183522500. Координати ДТП обрані користувачем на мапі: 49.979556800; 36.183522500. 1-й учасник ДТП ПІБ: зазначено на фото Посвідчення водія. Державний номерний знак ТЗ: [NUMBER] . Номер телефону: [NUMBER] . Страхова компанія: ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Поліс: ЕР/217429416. Ідентифікаційний код чи ЄДРПОУ власника полісу: 2288312524. Обставини ДТП: немає обраних обставин ДТП. 2-й учасник ДТП: ПІБ: зазначено на фото Посвідчення водія. Державний номерний знак ТЗ: [NUMBER] . Номер телефону: [NUMBER] . Страхова компанія: ТДВ СК «Альфа-Гарант». Поліс: АТ/3673686. Ідентифікаційний код чи ЄДРПОУ власника полісу: 1990801117. Обставини ДТП: під час стоянки/зупинки, під час виїзду з місця стоянки/під час відкривання дверей (а.с.43-50). Отже, згідно з Електронним європротоколом, винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 11.07.2024 є [PERSON] , який керував транспортним засобом «Hyndai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія, що експлуатує транспортний засіб «Hyndai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» поліс АТ/3673686. Суд установив, що європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у цьому електронному європротоколі. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) на місці аварії, потім надається страховику як документальне підтвердження факту настання такої пригоди. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». За змістом п.33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на час вчинення ДТП), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Отже, однією із обов`язкових умов, за якими можна скористатися Європротоколом, є наявність згоди водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди за участю яких сталася дорожньо-транспортна пригода, щодо її обставин. Суд зауважує, що факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння. Про свої незгоду із обставинами ДТП та визнання винуватим у ДТП відповідач [PERSON] заявив лише після пред`явлення до нього позивачем позову про стягнення суми франшизи. Отже, враховуючи наведене, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд бере до уваги повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 11.07.2024, як належний доказ вини відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 11.07.2024, за участю транспортних засобів «Suzuki SX4» державний номерний знак [NUMBER] та «Hyndai Tucson» державний номерний знак [NUMBER] . Про наявність належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, в розумінні статей 76-80 ЦПК України, на спростування наявності своєї вини у ДТП що сталася 11.07.2024, відповідач не зазначив та такі докази в матеріалах справи відсутні. Обставини чинення тиску позивача на відповідача під час складання європротоколу теж не підтверджені відповідачем, а копія виписки із амбулаторної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого не є достатнім доказом вчинення на відповідача тиску з боку позивача. 29.07.2024 між страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» та потерпілою [PERSON] , з метою врегулювання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11.07.2024 з вини водія забезпеченого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована Страховиком за полісом АТ-0003673686, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Suzuki SX4» державний номерний знак [NUMBER] , укладено угоду про розмір страхового відшкодування, за умовами якої її сторони досягли згоди про те, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 11.07.2024, складає 28200,00 грн; сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом АТ-0003673686 складає 3200,00 грн, в розмірі 25000,00 грн (а.с.38). Сума страхового відшкодування у розмірі 25000,00 грн сплачена ТДВ СК «Альфа-Гарант» Стороженко О.М. 12.08.2024, що підтверджується копіями листів страховика (а.с.35,36). За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 статті ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (в редакції, що була чинна на час ДТП, надалі - Закон). Відповідно до статей 3, 5 Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону). Згідно з п. 9.1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР відповідно до якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У п. 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Як встановив суд, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, сума франшизи становить 3200,00 грн. Станом на час розгляду справи відповідач франшизу позивачу не відшкодував. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.4). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved