Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

02 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №31216-01/2024 у розмірі 70000 гривень 00 копійок та витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №31216-01/2024. Даний кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п.1.6 п.1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс Кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п.1.6 п.1 Кредитного договору. 20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20 червня 2024 року до Договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 70000 гривень 00 копійок, з яких: 17500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 52500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 20 червня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №31216-01/2024 в розмірі 70000 гривень 00 копійок, з яких: 17500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 52500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. З врахуванням вищевказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. 23 грудня 2024 року, у встановлений судом строк, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшов відзив представник відповідача [PERSON] адвоката Слободянюка А.І. на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що позивач звернувся із позовною заявою до суду у листопаді 2024 року, тобто в період дії воєнного стану, нарахування штрафних санкцій у вигляді заборгованості за нарахованими процентами суперечить пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та правовим висновкам Верховного Суду, а тому в цій патині такі вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що в копії договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року та в акті прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №20062024 від 24 червня 2024 року відсутні відомості про загальну суму заборгованості, яка відступається позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження здійснення оплати за відступлення прав вимоги згідно умов договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року, зокрема, і щодо суми в розмірі 70000 гривень 00 копійок. Зазначає про відсутність доказів, які підтверджують сплату новим кредитором грошових коштів на користь первісного кредитора за передачу права грошової вимоги, зарахування таких коштів на рахунок позивача. Наявні у справі докази доводять перехід прав вимоги від первісних кредиторів до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів. Позивачем на підтвердження виконання ним вимог ст.516, 517 ЦК України про повідомлення відповідача про відступлення йому прав вимоги за кредитним договором №31216-01/2024 від 21 січня 2024 року суду не надано. На підтвердження обставин перерахування грошових коштів відповідачу за спірним кредитним договором та наявності у відповідача боргу за кредитним договором позивач надав відповідні розрахунки заборгованості. Проте, такі докази є неналежними доказами наявності заборгованості, оскільки такими доказами є виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за кредитним договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем. Позивач не надав суду виписки по рахунку, яка є первинним документом, або ордер про перерахування коштів, а відтак належними, допустимим та достовірним доказом на підтвердження факту наявності боргу за договором кредиту, на переконання відповідача, суд позбавлений можливості перевірити факти, що входять до предмета доказування у справі. З врахуванням вищевикладеного представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі. 30 грудня 2024 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла відповідь представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення» боргів на відзив представника відповідача [PERSON] адвокат Слободянюка А.І., в якому зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, кошти надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідною особою банку. Позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Вказує, що фактично сторона захисту не заперечує факт отримання грошових коштів, але намагається показати, що позивач не довів його належним чином. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/отримання кредитних коштів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Позивачем було надано до суду всі наявні документи за кредитним договором, які були передані первісним кредитором до позивача в рамках укладеного договору факторингу. Вказує, що договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення цих договорів та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. На підставі договорів факторингу позивач правомірно набув права вимоги до відповідача за договорами позики. Зазначає, що вартість правничої допомоги в сумі 15000 гривень 00 копійок, з огляду малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірною. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір встановлений на власний розсуду та належним чином необґрунтований. Вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатом послуг та розумності їх вартості. З врахуванням викладено, представник позивача просив: прийняти\~ відповідь на відзив на позовну заяву разом з додатками по справі до розгляду та долучити до матеріалів цивільної справи, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Суд, врахувавши доводи сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Судом встановлено, що 21 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №31216-01/2024, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W8338. Згідно п.1.1 вказаного Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 17500.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 21 січня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 19 травня 2024 року. Згідно п.1.4 вказаного Договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредиту. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4.1 зазначеного Договору, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору. Згідно п.1.4.2 вказаного Договору, якщо клієнт 19 лютого 2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку в розмірі\~ 30.00% на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до Графіку платежів. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) він зобов`язаний сплатити перший платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, відповідно до Графіку платежів. Відповідно до п.1.5 зазначеного Договору, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Згідно п.1.6 вказаного Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки №5375-41хх-хххх-4240, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надання без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору, за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.3.2 вказаного Договору, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором. Відповідно до п.3.3 зазначеного Договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом). При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Згідно п.4.1.2 вказаного Договору, у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України. Відповідно до п.7.1 зазначеного Договору, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним. Як вбачається з Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №31216-01/2024\~ від 21 січня 2024 року, яким є Графік платежів, що підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8338, останній мав повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними у наступні дати: 19 лютого 2024 року у сумі 13124 гривень 00 копійок, 20 березня 2024 року у сумі 13125 гривень 00 копійок, 19 квітня 2024 року у сумі 13125 гривень 00 копійок, 19 травня 2024 року у сумі 30625 гривень 00 копійок. Усього: чиста сума кредиту 70000 гривень 00 копійок, сума кредиту за договором 17500 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом 52500 гривень 00 копійок, реальна річна процентна ставка 101094,05%, загальна вартість кредиту 70000 гривень 00 копійок. Крім того, 21 січня 2024 року відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8338 Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредитування ТОВ «Аванс Кредит», з урахуванням побажань споживача, яким є відповідач [PERSON] . Суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву стороною відповідача не заперечується ні факт укладення вищевказаного договору, ні факт належності відповідачу банківської картки № [NUMBER] хх-хххх-4240, а також надходження на дану картку кредитних коштів у сумі 17500 гривень 00 копійок, на підставі Договору про надання фінансового кредиту №31216-01/2024 від 21 січня 2024 року. При цьому, вищевказані положення Договору про надання фінансового кредиту №31216-01/2024 від 21 січня 2024 року недійсними не визнавалися, факт їх неукладеності не встановлювався, внаслідок чого в силу приписів ст.6, 627 ЦК України, підписавши ці договори, відповідач [PERSON] погодився із запропонованими умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів та строком їх нарахування. Відсутність доказів, які б свідчили про звернення відповідача [PERSON] з моменту укладення вищевказаного договору до даного часу до ТОВ «Аванс Кредит» з приводу невиконання останнім своїх зобов`язань за зазначеним договором, тобто неперерахування грошових коштів, у визначених сторонами розмірах, на його банківську картку, об`єктивно вказує на належне виконання ТОВ «Аванс Кредит» своїх зобов`язань за вказаними договорами та отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів за цим договором у розмірі, визначеному сторонами. Також, відповідно до абз.2 ч.1 ст.1076 ЦК України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановленихЗаконом України «Про банки і банківську діяльність». Згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини. Представник відповідача стверджуючи у відзиві на позовну заяву про те, що позивач не надав до суду доказів отримання боржником коштів, не звернув увагу на те, що перерахування кредитних коштів за вищевказаним договором відбувалося на рахунок відповідача [PERSON] у банківській установі та до вказаних відомостей позивач доступу не має, оскільки такі відомості є даними клієнта банку, які не підлягають розголошенню. Крім того, розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових рахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Оскільки, кредитні кошти за вказаними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, відтак всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Верховним Судом України в постанові від 24 лютого 2016 року за №6-50цс16 наголошується, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів від ТОВ «Аванс Кредит» на підставі вищевказаного договору, внаслідок чого суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо недоведеності позивачем факту надання відповідачу кредитних коштів за вищевказаним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» доведено факт укладення між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] . Договору про надання фінансового кредиту №31216-01/2024 від 21 січня 2024 року, а також отримання відповідачем [PERSON] на підставі вказаного договору кредитних коштів в сумі 17500 гривень 00 копійок. Відповідно до п.18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд звертає увагу, що вищевказаними положення ЦК України не передбачено звільнення позичальника від сплати відсотків за користування кредитом. Представник відповідача, посилаючись на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України і правові висновки Верховного Суду, як на підставу для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, не врахував, що відсотки, за умовами вищевказаного договору, нараховуються кредитодавцем виключно за користування позичальником кредитними коштами, та такі відсотки не є мірою відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за відсотками, на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України і на відповідні правові висновки Верховного Суду За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 20 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «Аванс Кредит» («Клієнт») укладено Договір факторингу №20062024. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 20 червня 2024 року фактором - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та клієнтом - ТОВ «Аванс Кредит» підписано та скріплено печатками сторін акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року. Суд звертає увагу, що вищевказаний договір факторингу пов`язує момент набуття позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які зазначені у відповідних реєстрах, виключно з моментом підписання сторонами договору факторингу акту прийому-передачі реєстру боржників та не пов`язує цей момент зі сплатою фактором на користь клієнта коштів на виконання умов цього договору факторингу, внаслідок чого доводи представника відповідача про те, що позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів, які підтверджують, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Аванс Кредит» кошти за передані права вимоги за договором факторингу, не спростовують переходу права вимоги за Договорами позики від первісних кредиторів до позивача. Надання позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суду копій вищевказаних договору факторингу та акту приймання-передачі, які виготовлені з прихованням інформації щодо: загальної суми прав вимоги, що відступаються за договором, ціни продажу за договором, кількості прийнятих реєстрів прав вимоги, з урахуванням того, що такі обставини не входять до предмета доказування у даній справі також жодним чином не спростовує факт переходу права вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №31216-01/2024 від 21 січня 2024 року від первісного кредитора ТОВ «Аванс Кредит» до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 20 червня 2024 року до Договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №31216-01/2024 у загальній сумі 70000 гривень 00 копійок, з яких: 17500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 52500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №31216-01/2024 від 21 січня 2024 року, складеного представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 20 червня 2024 року по 31 жовтня 2024 року, відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 70000 гривень 00 копійок, з яких: 17500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 52500 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками. Відповідачем [PERSON] та його представником жодних доказів на спростування наданого позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованості, а також своїх контррозрахунків, не надано. При цьому, суд звертає увагу, що вищевказана сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором, з урахуванням відсутності доказів повернення кредитних коштів та сплати процентів, у повній мірі узгоджується з Додатком №1 до цього кредитного договору, яким є Графік платежів, яким передбачено, що загальна вартість кредиту становить 70000 гривень 00 копійок, яка складається з: 17500 гривень 00 копійок сума кредиту за договором позики; 52500 гривень проценти за користування кредитом. Крім того, згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Таким чином, при умові, що відповідач [PERSON] з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Аванс Кредит», має місце той факт, за яким відповідач [PERSON] не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунок первісного кредитора, який, при отриманні таких коштів, перерахував би їх на рахунок позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Таким чином, не отримання відповідачем [PERSON] повідомлень від ТОВ «Аванс Кредит» про відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не звільняло його від обов`язку сплати заборгованості за кредитним договором на рахунок первісного кредитора. Однак, будь-яких доказів виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань на рахунок первісного кредитора, тобто ТОВ «Аванс Кредит», за вказаним кредитним договором, матеріали справи не містять, при цьому представник відповідача про виконання або часткове виконання таких зобов`язань відповідачем у відзиві на позовну заяву не вказує. За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на не отримання відповідачем [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Доказів погашення відповідачем [PERSON] , у тому числі частково, вищевказаної заборгованості за кредитним договором як позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», так і первісному кредитору ТОВ «Аванс Кредит» матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаним кредитним договором, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів №87801 від 15 листопада 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 гривень 00 копійок. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 3028 гривень 00 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: approved