Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 12 лютого 2018 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №94337489000. 20.02.2020 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір факторингу №165, відповідно до умов якого ТОВ «Олком-Лізинг» приймає належні ПАТ «Укрсиббанк» права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] . Того ж дня, 20.02.2020 між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» укладено Договір факторингу №2002-Ф2, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» набуло право вимоги до [PERSON] . Зазначає, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно Кредитного договору №94337489000 від 12.02.2018 року, та його заборгованість становить 23\~483,58 грн., а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» вказану заборгованість, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позову просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2018 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №94337489000. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, 20.02.2020 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір факторингу №165, відповідно до умов якого ТОВ «Олком-Лізинг» приймає належні ПАТ «Укрсиббанк» права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] . Також 20.02.2020 між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» укладено Договір факторингу №2002-Ф2, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» набуло право вимоги до [PERSON] . Так, з наявного в матеріалах справи Реєстру боржників до Договору факторингу №2002-Ф2 вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» набуло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №94337489000 від 12.02.2018 на загальну суму 23 483,58 грн. Отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум» вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» судові витрати в сумі 2\~422.4 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved