Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 08 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юбіджі груп» (далі позивач, ТОВ «Юбіджі груп») звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2023 року між [PERSON] (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮБІДЖІ ГРУП» (Підрядник) було укладено Договір підряду № 54 (надалі Договір) згідно якого Підрядник зобов`язувався виконати внутрішні оздоблювальні роботи в квартирі за адресою: [ADDRESS] (надалі об`єкт) у строк до 25.01.2024 року, а Замовник, мав оплатити вартість робіт та витрати Підрядника по замовленню та доставці матеріалів на об`єкт на умовах даного Договору відповідно до комерційної пропозиції на загальну суму 463 878,20 грн. На виконання пункту 2.3.1. Договору Замовником було сплачено 21.11.23 року попередню оплату в розмірі 139 000,00 грн. та вподальшому 22.12.2023 року було сплачено 88 099,70 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами. Замовнику 15.02.2024 року засобами електронного зв`язку (через телеграм) Підрядник направив акт виконаних робіт на погодження. Після цього Замовник мав з`явитись на об`єкті для прийняття робіт та відповідно для узгодження та підписання даного акту. Підрядник при цьому продовжив виконувати ремонтні роботи на об`єкті. Замовник до 08.03.2024 року постійно переносив дату зустрічі із Підрядником, а 08.03.2024 року після зустрічі на об`єкті та офісі Підрядника між сторонами було досягнуто ряд домовленостей, а саме про: внесення змін до акту виконаних робіт, про оплату залишку суми на яку було виконано роботи за Договором, та про розірвання Договору за домовленістю сторін. Угоду про розірвання Договору склав та направив через засоби електронного зв`язку сам Замовник якій і був її ініціатором. Підрядник погодився підписати угоду про розірвання Договору, але за умови підписання акту виконаних робіт станом на 07.03.2024 року на загальну суму 307 909,7 грн. та оплати залишку коштів за фактично виконані роботи в сумі 80 809,7 грн. У зв`язку із відсутністю оплати залишку коштів за фактично виконанні роботи по Договору та не підписанням акту виконаних робіт станом на 07.03.2024 року, Підрядник направив Замовнику вищевказаний акт виконаних робіт поштою разом із Повідомленням від 20.03.2024 року про розірвання Договору в односторонньому порядку та про необхідність оплатити заборгованість за Договором в сумі 80 809,7 грн. Замовник посилався на неможливість підписати отриманий акт через відсутність первинних документів, які підтверджують вартість матеріалів використаних під час ремонту та станом на дату звернення із даною позовною заявою заборгованість за Договором не сплатив, а також не підписав і не повернув другий примірник акту Підряднику чим грубо порушив умови Договору. Посилаючись на\~вищевикладене позивач\~просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮБІДЖІ ГРУП» 80\~809,7 грн. заборгованості за Договором підряду № 54 від 21.11.2023 року (т.1 а.с.1-3). У письмовій відповіді на відзив позивач наголошує на помилковість висновків судового експерта про невідповідність будівельної документації, зокрема актів виконаних робіт, нормативним вимогам у галузі будівництва, а саме листу Державного комітету статистики України від 03 березня 1998 року №7/98 «Щодо заповнення форми № КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт», оскільки цей нормативний документ є обов`язковим лише у разі будівництва за рахунок бюджетних коштів, чого у даному випадку не було. Так само позивач заперечує розрахунок експерта фактичної вартості виконаних будівельних робіт, оскільки кошторисні норми України «Настанова з визначення вартості будівництва», що затверджена наказом Міністерства розвиту громад та територій України від 01 листопада 2021 року №281, використовуються також лише стосовно будівництва за бюджетні кошти (т.2 а.с.1-3). 1.2. Позиція відповідача. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що позивач порушив умови договору стосовно строку виконання підрядних робіт та їх якості. Вважає, що оплатила роботи у повному обсязі (т.1 а.с.37-38). В основу своїх заперечень відповідача покладає виготовлений на його замовлення висновку будівельно-технічної експертизи від 30 вересня 2024 року, який складений судовим експертом Згоник Н.М. (т.1 а.с.102-221). У письмових запереченнях на позов відповідач фактично повторила доводи своїх попередніх заяв по суті спору. 1.3. Рух справи. Ухвалою суду від 01 травня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі груп» про стягнення збитків та моральної шкоди. 1.4. Позиція сторін у судовому засіданні. У судове засідання сторони не прибули. Представник позивача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги заперечує. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 21 листопада 2023 року між ТОВ «ЮБІДЖІ ГРУП» (підрядник) та [PERSON] (замовник) укладено договір підряду №54. За умовами договором, підрядник зобов`язувався створити комерційну пропозицію та виконати внутрішні оздоблювальні роботи квартири за адресою [ADDRESS] (об`єкт) власними і залученими силами, і передати їх замовнику у встановлений строк, а замовник зобов`язувався прийняти роботи та повністю оплатити вартість виконаних робіт, а також відшкодувати усі витрати підрядника на умовах даного договору (п.1.1). Термін виконання робіт сторонами був встановлений до 25 січня 2024 року (п.1.4). Вартість договору (вартість виконаних робіт та вартість власних матеріалів підрядника) становить 463\~878,20 грн, згідно комерційної пропозиції (додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору, але не є остаточною (п.2.1). Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчити її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (п.3.1.2). Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (п.3.1.4) Замовник зобов`язаний протягом всього строку виконання робіт сприяти підрядникові у виконанні даних робіт, а саме зобов`язаний забезпечувати можливість вільного, безперервного та безперешкодного доступу працівників і техніки підрядника до об`єкту, а також до систем електро-, тепло та водопостачання об`єкта (п.3.2.1). У разі невиконання замовником обов`язку, передбаченого п.п.3.2.1 даного договору щодо сприяння підряднику у виконанні робіт, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити та за своїм вибором: - вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання робіт; - вимагати підвищення вартості робіт; - розірвати даний договір в односторонньому порядку та вимагати відшкодування завданих збитків (п.3.3.6) (т.1 а.с.6-11). Згідно прибуткових касових ордерів від 21 листопада 2023 року, від 22 грудня 2023 року, відповідач сплатила на користь позивача 227\~099,70 грн. в рахунок оплати робіт (т.1 а.с.11 зворот 12). 20 березня 2024 року позивач надіслав відповідачу повідомлення про одностороннє розірвання договору підряду на підставі п.п.3.21, 3.3.6 Договору. Позивач вказав, що 08 березня 2024 року відповідач прийняла рішення про припинення робіт та недопуск працівників позивача до об`єкта. Позивач вказав, що вартість виконаних робіт становить 307\~909,70 грн., у зв`язку з чим вимагав підписати акт прийому-передачі виконаних робіт та оплатити повну їх вартість (т.1 а.с.15 зворот 16, 18 зворот 19). В свою чергу, 07 березня 2024 року відповідач також надіслала позивачу повідомлення про розірвання договору підряду. Основним мотивом для відмови відповідача від договору був факт невчасного виконання позивачем будівельних робіт, які мали бути виконані до 25 січня 2024 року (т.1 а.с.39-41). Згідно виконаного замовлення відповідачу висновку будівельно-технічної експертизи від 30 вересня 2024 року, підготовленого судовим експертом Згоник Н.М.: 1) первинна звітна документація підрядника ТОВ «Юбіджі груп» (акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, тощо) з ремонтних та внутрішніх оздоблювальних робіт квартири [ADDRESS] за порядком складання і наведеними розрахунками не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Невідповідності стосуються як форми, так і змісту первинної документації; 2) обсяги та вартість фактично виконаних підрядником ТОВ «Юбіджі груп» ремонтних та внутрішніх оздоблювальних робіт квартири [ADDRESS] не відповідають обсягам та вартості, визначеним первинною звітною документацією підрядника; 3) перелік та об`єми фактично виконаних підрядником ТОВ «Юбіджі груп» ремонтних та внутрішніх оздоблювальних робіт квартири [ADDRESS] викладено в додатку 10 до висновку експерта; 4) загальна вартість фактично виконаних підрядником ТОВ «Юбіджі Груп» ремонтних та внутрішніх оздоблювальних робіт квартири [ADDRESS] на момент проведення експертизи складає 240\~731,72 грн. з ПДВ; 5) виконані будівельні роботи підрядником ТОВ «Юбіджі ГРУП» (або окремі елементи, конструкції, вироби, матеріали тощо) не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо). Невідповідність полягає у відхилені від вимог діючих норм і правил результату виконання оздоблювальних робіт (наявні дефекти, не дотримано вимоги до якості виконання оздоблювальних робіт) і в порушенні технології влаштування перегородок та конструктива підлоги в санвузлах квартири [ADDRESS] . Невідповідності відмічені в графі «примітки» в таблиці додатку 10 до висновку експерта (т.2 а.с.118). 2.2. Зміст спірних правовідносин та норми права, що їх регулюють. Зі встановлених судом фактичних обставин у справі та доводів заяв по суті спору слідує, що спірні правовідносини виникли стосовно виконання договору будівельного підряду, обидві сторони якого відмовилися від його виконання. Тому релевантними у даному випадку будуть норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), які стосуються будівельного підряду, а також розірвання договорів. За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (стаття 875 ЦК України). Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (частина четверта статті 879 ЦК України). Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (частина четверта статті 882 ЦК України). Підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини (частина перша стаття 883 ЦК України). \~Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (стаття 849 ЦК України). Замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору (стаття 850 ЦК України). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України). У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (частини друга та п`ята статті 653 ЦК України). 2.3. Позиція суду. Зважаючи на встановлені судом обставини, зміст заяв по суті позову, а також законодавство, що регулює спірні правовідносини, для правильного вирішення цього спору необхідно дати відповіді і визначитися з рядом важливих питань цієї справи, а саме: 1) коли і з якої підстави був розірваний між сторонами договір будівельного підряду; 2) які наслідки такого розірвання і чи існують підстави для стягнення з відповідача недоплачених коштів за фактично виконані роботи; 3) чи має правове значення аргументи сторін стосовно можливих недоліків виконаних робіт; 4) якщо існують підстави для стягнення коштів з відповідача, то який їх остаточний розмір. 2.3.1 Щодо розірвання договору будівельного підряду, який був укладений між сторонами. Як було вже встановлено судом, фактично обидві сторони заявили про розірвання договору підряду, адже надіслали одне одному відповідні повідомлення. При цьому відповідач, як замовник, надіслав таке повідомлення першим (07 березня 2024 року) і вказав, що відмовляється від договору у зв`язку з невчасним виконанням позивачем будівельних робіт, які мали бути виконані до 25 січня 2024 року. Дійсно, за умовами договору, строк виконання робіт погоджений сторонами до 25 січня 2024 року. Матеріали справи не містять у собі будь-яких доказів погодження сторонами продовження цього строку, або поважних причин позивача, як підрядника, відступити від строків виконання договору. Також судом не встановлено наявності будь-яких перешкод з боку відповідача, як замовника, що б свідчили про неможливість виконати підрядником договір у строк. Сам позивач у своєму позові опосередковано визнає, що договір виконав не у строк, встановлений сторонами, адже акт приймання-передачі робіт він направив лише 15 лютого 2024 року. Можливість відмови замовника від договору у разі порушення строків його виконання прямо передбачена як умовами договору (п.3.1.2), так і положеннями цивільного законодавства, а саме частиною другою статті 849 ЦК України. Така відмова є односторонньою, а тому за положеннями частини третьої статті 651 ЦК України призводить до розірвання договору. При цьому розглядувана форма розірвання договору не суперечить як умовам договору, так і звичаям ділового обороту (стаття 654 ЦК України). Отже, оскільки позивач скористався своїм право односторонньою відмови від договору підряду у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання робіт, яке було підтверджено в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що договір між сторонами є розірваний з дати повідомленням відповідачем про своє рішення, а саме з 07 березня 2024 року. Подальше надсилання позивачем 20 березня 2024 року повідомлення про розірвання договору, але з іншою правової підстави, значення не має, адже договір вже був розірваний з 07 березня 2024 року, за рішенням замовника, обґрунтованість якого встановлена судом. 2.3.2. Щодо наслідків розірвання договору будівельного підряду за рішенням замовника та компенсації підряднику вартості фактично виконаних робіт. Частина друга статті 849 ЦК України, на підставі якої фактично був розірваний договір між сторонами, вказує, що замовник вимагати відшкодування збитків. Однак в межах цієї справи не розглядається питання відшкодування відповідачу збитків, які можливо були завдані внаслідок невчасного виконання підрядником договору підряду. Якщо відповідач вважає, що такі збитки мали місце, він має пред`явити свої вимоги до підрядника у встановленому порядку. Натомість, розглядувана правова ситуація стосується повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, у зв`язку з розірванням договору, адже позивач, як підрядник, вимагає компенсувати йому фактичну вартість робіт, які вже виконані на об`єкті замовника. З цього приводу слід звернути увагу на пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту». Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». У частині третій статті 651 ЦК України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 3 частини третьої статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено\~порушення еквівалентності\~зустрічного надання\~внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків\~однієї із\~сторін,\~сторона,\~що передала\~майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України. Аналогічна правова\~позиція викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~від 25\~березня 2020\~року № 537/4259/15-ц. Застосовуючи вищенаведену правову позицію до даної ситуації, суд зазначає, що в даному випадку було порушено еквівалентність зустрічного надання у вигляді фактично виконаних робіт підрядником та обов`язків відповідача, як замовника, оплатити роботи. До такого висновку суд приходить з тієї підстави, що відповідач сплатила на користь позивача 227\~099,70 грн., а фактична вартість виконаних позивачем будівельних робіт, яка встановлена висновком судової експертизи, становить 240\~731,72 грн. Позивач, будучи ознайомлений з висновком судового експерта, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розрахунків експерта щодо вартості фактично виконаних робіт, не надав. Фактично, у відповіді на відзив, позивач відмовився відповідати на цей аргумент сторони відповідача, помилково вважаючи, що визначення вартості виконаних робіт не входить до предмету доказування у справі. Клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи, або експертизи на власне замовлення позивач суду не надав. Саме тому, враховуючи диспозитивність та змагальність цивільного процесу, суд бере за основу вартість виконаних робіт, яка визначена експертом, а не визначену в односторонньому порядку позивачем суму у 307 909,70 грн. Зважаючи на те, що договір між сторонами розірваний, а роботи, виконані позивачем частково лишилися неоплаченими, позивач вправі вимагати від відповідача повернення переданого в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання, що в даному випадку становить 13\~632,02 грн. Ця сума обчислена судом як різниця між фактичною вартістю робіт, яка визначена експертом, та сплаченими позивачем коштами (240\~731,72 - 227\~099,70). 2.3.3. Щодо аргументів сторін про можливі недоліки виконаних робіт. Зі змісту заяв відповідача по суті позову слідує, що вона заявляє про ряд недоліків виконаних позивачем будівельних робіт. Однак ці аргументи не мають правового значення для вирішення справи, адже відповідач відмовилася від договору саме з підстав порушення підрядником строків виконання робіт, а загальна вартість виконаних будівельних робіт, в тому числі з врахуванням наявних відступів від умов договору підряду та недоліків, вже була визначена судовим експертом в ході проведення експертизи. Судовим експертом\~було встановлено,\~що вартість\~робіт значно\~нижча,\~ніж заявлена\~позивачем і\~суд погодився\~з такими\~аргументами,\~використавши за\~основу цього\~рішення саме\~зменшену ціну\~робіт.\~Вказане узгоджується\~з положеннями\~пункту 2\~частини першої\~статті 858\~ЦК України,\~які вказують,\~що якщо\~робота виконана\~підрядником з\~відступами від\~умов договору\~підряду,\~які погіршили\~роботу,\~або з\~іншими недоліками,\~які роблять\~її непридатною\~для використання\~відповідно до\~договору або\~для звичайного\~використання роботи\~такого характеру,\~замовник має\~право,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом,\~за своїм\~вибором вимагати\~від підрядника пропорційного зменшення ціни роботи. З огляду на відсутність з боку позивача належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів висновок експерта, враховуючи, що спір між сторонами фактично вирішений шляхом присудження підряднику різниці між фактичною вартістю робіт та сплаченими за договором коштами, суд не знаходить підстав надавати свою детальну оцінку аргументам сторін про можливі недоліки виконаних робіт, адже вони не впливають на висновок суду про часткове задоволення позову. 2.3.4. Загальний висновок суду. Оскільки судом встановлений факт розірвання між сторонами договору будівельного підряду за ініціативою замовника, а саме у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання договору, враховуючи, що після розірвання договору відповідачем залишалися не повністю компенсована вартість фактично виконаних робіт, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 13\~632,02 грн., тобто, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити, за безпідставністю. 2.4. Щодо розподілу судового витрат. 2.4.1. Судовий збір. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольнив позов частково, з відповідача на користь позивача слід пропорційно стягнути судовий збір, який сплачений при зверненні до суду, що становить 510,80 грн. (3\~028,00 х (13\~632,02 / 80\~809,70)). 2.4.2. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу та на проведення судової експертизи. Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Всупереч вищенаведеному, відповідач у першій своїй заяві по суті спору відзиві від 14 травня 2024 року не подала суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, у зв`язку з чим суд відмовляє у відшкодуванні відповідачу витрат на професійну правничу допомогу та на проведення судової експертизи (т.1 а.с.37-38). На підставі\~наведеного та\~

Outcome: partial