Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] є її онукою. Відповідач не проживає в [ADDRESS] з 2022 року, сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просила суд визнати [PERSON] , зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності за місцем проживання понад встановлені законодавством строки. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судовому засіданні представники позивача не заперечували проти заочного розгляду справи та просили суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзиву та інших заяв з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представники позивача не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, у квартирі [ADDRESS] разом з позивачем зареєстрована відповідач, що підтверджується відповіддю наданою Єдиним державним демографічним реєстром від 14 листопада 2024 року. Крім того, судом встановлено, що зазначена квартира не приватизована, відповідач з 2022 року у спірній квартирі не проживає, сплату за комунальні послуги не здійснює. Водночас, в судовому засіданні факт не проживання відповідача в вищезазначеній квартирі підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які у своїх показах зазначили, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2022 року, так як виїхала за кордон, де і проживає, влаштувалась на роботу та не має наміру повертатися до України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців,а згідно до ст. 72 даного кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оскільки відповідач більше двох років у спірній квартирі не проживає, сплату за комунальні послуги будучи зареєстрованою у цій квартирі не здійснює, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved