Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, згодом уточнивши його. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилається на те, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (до 05.11.2021 послугу з централізованого опалення) відповідачам за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує централізоване опалення. Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів, установлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою НКРЕКП. КПТМ «Криворіжтепломережа», виконуючи свої обов`язки, надає послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, але відповідачі [PERSON] та [PERSON] не здійснюють оплату в повному обсязі за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.11.2018 року по 01.12.2024 року виникла заборгованість у розмірі 31269,71 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 01.11.2018 року по 01.07.2019 року, яка становить 10 057,75 грн., що складається з: - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 року по 01.07.2019 року в розмірі 10 057,75 грн. згідно розрахунку заборгованості. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за період з за період з 01.07.2019 року по 01.12.2024 року, яка становить 21 211,96 грн., що складається з: - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2019 р. по 01.12.2024 р. в розмірі 21 170,48 грн.; - за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 р. по 01.12.2024 р. в розмірі 41,48 грн. згідно розрахунку заборгованості. ???Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] судовий збір - 2 270,00 грн. Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] , отримавши копію первісної позовної заяви з додатками, скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву. У своєму відзиві на первісну позовну заяву відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за період з 01.11.2018 по 01.09.2021 року у сумі 18408,99 грн. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] лише з 04.06.2019 року, однак позивач просить суд стягнути суму боргу, в тому числі з неї, за період з 01.11.2018 року. Крім того, зазначає, що з 07.05.2020 року за вказаною адресою не проживає, а проживає в орендованій квартирі за адресою [ADDRESS] . Тому, враховуючи те, що [PERSON] не проживала та не була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до 04.06.2019 року та не проживала в даній квартирі з 07.05.2020 року, вважає позовні вимоги позивача безпідставними. Позивач, отримавши відзив на позовну заяву, надала суду відповідь на відзив, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідно до редакції уточненої позовної заяви. Крім того, представник позивача зазначає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов?язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, що встановлено ч. 3 ст. 9 вказаного Закону. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, споживачами житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Таким є як власник, так і наймач житла, а також всі, хто отримує ці послуги, проживаючи чи маючи офіційно зареєстроване місце проживання у конкретному приміщенні. Крім того, окремо зазначаємо, що послуги з централізованого опалення не відносяться до тих, які надаються виключно мешканцям, які є присутніми у квартирі, оскільки обігрів квартири відбувається незалежно від знаходження у ній споживача. Таким чином, послуга теплопостачання є тою послугою, що надається до певного приміщення в першу чергу для забезпечення умов функціонування самого приміщення, його збереження і схоронність технічних властивостей, в другу чергу для забезпечення проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, і в останню чергу для використання споживачами, що мають право власності або користування таким майном. Проживання або не проживання у житловому приміщенні, до якого подається теплопостачання, не створює і не скасовує обов?язку для осіб, що несуть відповідальність за таке майно, щодо сплати поданої послуги теплопостачання. Враховуючи, що відповідач [PERSON] була зареєстрована у спірний період у квартирі, до якої подавалося теплопостачання та де обліковується заборгованість за теплопостачання. вона має рівний обов?язок разом із іншим співвласником відповідачем [PERSON] щодо утримання цього майна і відповідно обов?язку зі сплати послуг, що подаються до цього приміщення. Щодо розрахунку заборгованості представник позивача зазначає, що позивачем подано розрахунок заборгованості, яким розділено відповідальність відповідачів, відповідно до періодів реєстрації кожного. Відповідач [PERSON] , отримавши уточнену позовну заяву, скористалась правом подачі відзиву в якому просить суд відмовити в задоволенні позову про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за період з 01.07.2019 року по 01.12.2024 року у сумі 21170,48 грн. та судового збору в сумі 2270,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача, отримавши відзив на уточнену позовну заяву, скористалась правом подачі відповіді на такий відзив в якому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відповідно до редакції уточненої позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача присутня не було, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення відповідачам [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] за вказаною адресою була зареєстрована в період часу з 04.06.2019 року по 19.12.2024 рік. Відповідач [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований з 31.10.2006 року по теперішній час. КПТМ «Криворіжтепломережа», виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв теплову енергію з централізованого опалення, але відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги. Крім того, судом встановлено, що відповідно до Договору оренди житлового приміщення від 07.05.2020 року відповідач [PERSON] орендує квартиру за адресою [ADDRESS] . Так, КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період). Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». З 05.11.2021р. згідно п. 35 Постанови КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. З 05.11.2021 року згідно з п. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Відповідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Відповідно п.36, 37 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ч.ч. 1,2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством Згідно ч. 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, передбачено обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. З приводу періоду нарахування заборгованості відповідачу [PERSON] за період з 01.07.2019 року по 01.12.2024 року суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об?єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов?язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, що встановлено ч. 3 ст. 9 вказаного Закону. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 07.05.2020 року не проживає, а тому не споживала послуги, які надані позивачем у вказаний період часу, тому відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем лише за період часу з 01.07.2019 року по 07.05.2020 року. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що відповідачі повинні розподілити свій обов`язок сплати за послуги позивача наступним чином: -Відповідач [PERSON] має зобов`язання перед позивачем за період часу з 01.11.2018\~року по\~01.07.2019 року за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 10057,75 грн. та за період з 07.05.2020\~року по\~01.12.2024\~року за послугу з постачання теплової енергії 16751,18 грн., за абонентське обслуговування 41,48 грн. -Відповідач [PERSON] солідарно з відповідачем [PERSON] мають зобов`язання перед позивачем за період часу 01.07.2019\~року по\~07.05.2020 року за послугу з постачання теплової енергії 4419,30 грн. Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов?язку. Позовна давність переривається у разі пред?явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги. право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов?язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов?язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N? 663/2070/15-ц). За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. В даних спірних правовідносинах має місце переривання позовної давності у зв`язку з рядом обставин окремих одна від одної і всіх у сукупності, зокрема дії на території України карантину з 02.04.2020 р. по 30.06.2023 р., дією режиму воєнного стану з 24.02.2022 р. по теперішній час, дій відповідачів щодо часткової сплати заборгованості як обставини визнання своїх зобов`язань перед позивачем, подання цього позову 02.01.2022 р. щодо частини вимоги, право на яку має позивач. Таким чином, КПТМ «Криворіжтепломережа» заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2018 р. по 01.12.2024 р. в межах трирічного строку позовної давності з урахуванням дії обставин, що переривають строк позовної давності і продовжують його. Зазначене свідчить, що позивачем дотримано строків позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи те, що відповідно до ст. 162 ЖК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника та членів його сім`ї, а також з огляду на доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягненням заборгованості з відповідачів на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», однак змінивши періоди нарахування кожному відповідачу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір з у розмірі 2270,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial