Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 04.12.2024 до суду з указаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що під час перебування в шлюбі, у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася жити разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим, [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, із урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] із 15.10.2004 перебували у шлюбі, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 (справа № 177/1067/20) розірвано (а.с. 8, 10-11). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] \~та [PERSON] (а.с. 9). За даними реєстру Новопільської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 15). Статтею 51 Конституції України визначено, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та ч. 7 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги, що відповідач є фізично здоровим, здатним працювати та виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , доказів протилежного відповідачем суду не надано, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , із моменту звернення до суду з позовом, тобто з 04.12.2024, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини [PERSON] , із якою проживає дитина. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved