Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Фукс А.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28.08.2021 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Протягом тривалого часу спільне подружнє життя між сторонами погіршувалося через постійні непримиримі протиріччя. У зв"язку із зазначеними протиріччями сторони вирішили припинити спільне подружнє проживання та ведення спільного господарства. З квітня 2022 року сторони проживають окремо. Позивач вказує, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім"ю, примирення між ними неможливе, отже розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Також вказує, що відповідач обізнаний про подання нею позову про розірвання шлюбу, та не бажає розірвати через органи РАЦСу за згодою сторін. При цьому позивач зазначає, що відповідач проживає у іншій країні, отже не має має можливості розірвання шлюбу за згодою сторін у позасудовому порядку. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У позовній заяві наявне клопотання позивача про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з"явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать дані щодо вручення поштових відправлень № 0600294126993 та № 0610227079218, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 28.08.2021 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Неповнолітніх дітей у сторін немає. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, і не спростовано відповідачем, протягом тривалого часу спільне подружнє життя між сторонами погіршувалося через постійні непримиримі протиріччя і у зв"язку із зазначеними протиріччями сторони вирішили припинити спільне подружнє проживання та ведення спільного господарства. З квітня 2022 року сторони проживають окремо. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved