Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 75788112 від 25.05.2021 року в розмірі 48 255,16 грн., стягнення понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 25.05.2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено Договір № 75788112. Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики : сума Позики становить 15000.00 грн. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Щодо Договору № 2446502089-168412 від 24.12.2021 позивачем зазначається, що 24.12.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір № 2446502089-168412. [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 6000.00 гривень, що підтверджується квитанцією та Довідкою. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 24.12.2021 р., дата повернення кредиту 13.01.2022 р. (включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Строк грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 30.12.2021 року укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75788112. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75788112. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75788112. 07.03.2023 року було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2446502089-168412. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2446502089-168412 . Позивачем зазначається, що станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75788112 від 25.05.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 31 927,16 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 16 420,00 грн., інфляційні збитки - 438,12 грн., нараховані 3% річних - 69,04 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2446502089-168412 від 24.12.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16328,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 10 328,0 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 48255,16 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 21000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 16 420,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) становить 10 328,00 грн., інфляційні збитки - 438,12 грн., нараховані 3% річних - 69,04 грн. Враховуючи наведене просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договорами № 75788112 від 25.05.2021, № 2446502089-168412 від 24.12.2021 у розмірі 48255,16 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. 16.12.2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що ТОВ «Коллект Центр» не повідомляло їй що до нього перейшло право вимоги, також ТОВ «Коллект Центр» не надавало відповідачу договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за Кредитним Договором №75788112 від 25.05.2021 року. У зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним Договором №75788112 від 25.05.2021 року, щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту Позичальнику від ТОВ «Колект Центр» необхідним було звернення з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позичальник був зобов`язаний сплатити на користь Позивача, належні суми кредит процентів та штрафних санкцій за Кредитним Договором №75788112 від 25.05.2021 року. Тобто, ТОВ «Коллект Центр» жодного разу не намагались врегулювати спір досудовому порядку. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 75788112 від 25.05.2021 року в розмірі 31927,16 грн, яка складається: - Сума заборгованості за основною сумою боргу-15000.00 грн. - Сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення пра вимоги - 16420,00 грн. - Інфляційні збитки- 438,12 грн. - Нараховані 3% річних -69,04 грн Проте, позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості у розмірі 16420,00грн. У кредитному договорі №75788112 від 25.05.2021 року сторони погодили суму договору у розмірі 15 000 гривень, строк дії Договору - 30 днів, тобто, до 24.06.2021 року, [PERSON] , повинна сплатити орієнтовну загальну вартість позики 19 455, 00 грн. разом із процентною ставкою за користування кредитом. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка зазначена в і додатку № 1 до кредитного договору ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), де зазначається: дата видачі кредиту - 25.05.2021 року, дата повернення позики - 24.06.2021 року, чиста сума кредиту - 15 000 грн., проценти за користування кредитом - 4 455,00 грн. Також, відповідно до умов кредитного договору №75788112 від 25.05.2021 року строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором № 15788112 від 25.05.2021 року, матеріали справи не містять. Тобто, за умовами укладеного договору сторони по справі погодили сплату заборгованості за кредитом 24.06.2021 року. Таким чином, позивач мав право на нарахування процентів за користування позикою лише в межах строку надання позики. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Крім того, з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами після укладання договору факторингу, тобто розрахунки заборгованості складені тільки первісним кредитором, де сума стягнення являється зовсім іншою ніж та, яку зазначає у своїх розрахунках ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. З наведеного вище можна дійти висновку, що Кредитор мав право нараховувувати відсотки тільки в межах строку дії договору, тобто у період з 25.05.2021 по 24.06.2021 року. Таким чином, за період з 25 травня 2021 року по 24 червня 2021 року розмір відсотків, який має бути сплачений відповідачем позивачеві складає 4455 грн 00 коп., які і підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Кредитний договір №75788112 від 25.05.202 року, тобто у період дії карантинних обмежень відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2". Щодо кредитного договору №2446502089-168412 від 24.12.2021 року; зазначає, що згідно зі змістом позовної заяви, ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2446502089-168412 від 24.12.2021 року у розмірі 16328, 00 грн, яка складається з: 6000,00 гривень - заборгованість за кредитом; 10 328, 00 гривень - заборгованість за процентами згідно Кредитного Договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Проте, позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості у розмірі 10328,00 грн. У кредитному договорі № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року сторони погодили суму договору у розмірі 6 000 гривень, строк дії Договору - 20 днів, тобто, до 13.01.2022 року, [PERSON] , повинна сплатити орієнтовну загальну вартість позики 8 340,00 грн. разом із процентною ставкою за користування кредитом. Згідно з таблицею Графіку розрахунків, яка зазначена в додатку №1 до Договору Позики, де зазначається: дата видачі кредиту - 24.12.2021 року, дата повернення позики - 13.01.2022 року, чиста сума кредиту - 6 000 грн., проценти за користування кредитом - 2340,00 грн. Також, відповідно до умов кредитного договору №2446502089-168412 від 24.12.2021 року строк кредитування був погоджений сторонами та становив 20 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором №2446502089-168412 від 24.12.2021 року, матеріали справи не містять. Належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведені. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських с операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Розмір нарахованої суми заборгованості за відсотками перевищує розмір заборгованості за кредитом. Надані позивачем витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості- є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких у даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного и кредиту. З наведеного вище можна дійти висновку, що Кредитор мав право нараховувати відсотки тільки в межах строку дії договору, тобто у період з 24.12.2021 по 13.01.2022 року. Таким чином, за період з 24 грудня 2021 року по 13 січня 2022 року розмів відсотків, який має бути сплачений відповідачем позивачеві складає 2340 грн. 00 коп., і підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн на підставі копії договору про надання правової допомоги №02-09/2024 від 02.09.2024 року. Проте, зазначає, що позивачем не було додано належного розрахунку квитанції про розрахунок про надання правничої допомоги між ТОВ "Колект Центр" адвокатом Муравською О.М., адже на підтвердження надання правничої допомоги від адвоката Муравської О.М. повинні бути наданні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені встановленому законом порядку. Позивачем не було додано до матеріалів справи жодного належно документу, що свідчить про фактичну оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних фактичним наданням та отриманням правової допомоги ТОВ "Коллект Центр". Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, тому витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн, вважає необгрунтовани належним чином недоведеними та взагалі неспівмірними зі складністю справи, витраченим часом, обсягом наданих послуг. Враховуючи наведене просить суд у задоволенні позовних вимог, поданою ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості: - за Кредитним Договором № 75788112 від 25.05.2021 року задовольнити частково, саме, [PERSON] не заперечує у задоволенні позову в частині повернення по кредитному договору тіла кредиту у розмірі 15000, 00 грн. процентів у розмірі 4455 гривень; - За Кредитним Договором № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року задовольнити частково, а саме, [PERSON] не заперечує у задоволенні позову в частині повернення по кредитному договору тіла кредиту у розмірі 6 000, 00 грн. процентів у розмірі 2 340 грн, в іншій частині позовних вимог просить відмовити. 20.12.2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що єдиним наслідком такого не повідомлення про заміну кредитора є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісного кредитора, так і на користь Позивача. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована, розмір та дати часткового погашення заборгованості. Щодо договору № 75788112 зазначає, що 25.05.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено Договір № 75788112. Відповідно до п.2 Договору сума Позики 15 000,00 грн. Строк позики 30 днів. Знижена процентна ставка - 0,99%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день становить 2,70%. Нарахування відсотків здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами Договору. Щодо договору 2446502089-168412 відповідачем зазначається, що 24.12.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір № 2446502089-168412. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, строк кредитування - 24 місяці. Відповідно до п. 9.6 Договору сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404% річних. Відповідач тривалий час здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договорів позичальником. Таким чином, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору з урахуванням автопролонгації Договорів відповідно до їх умов. Крім того, ні первісний кредитор, ні Позивач не надсилали відповідачу вимог про дострокове погашення кредиту та не змінювали таким чином строк кредитування. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контр- розрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Відповідач зазначив, що згідно п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/ та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Проте, вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, а саме неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом та відсотків річних. У справі, що розглядається, заборгованість складається із: заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом, а також сум, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Отже, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь Позивача Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. Позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді в тому числі і витрат на правничу допомогу. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. Договірні відносини між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатом за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права Відповідача у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Відтак, будь-які посилання на цей договір з метою доведення порушень прав Відповідача є необґрунтованими. Також, висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, хочемо наголосити, що розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а Відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. Виходячи з чого, та з урахуванням норм чинного законодавства України відсутні будь-які підстави щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогуна користь Позивача. Просить позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд позов задовольнити частково. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 25.05.2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] було укладено Договір позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Відповідно до п.2. договору сума кредиту становить 15 000 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова , фіксована) становить 1,99 яка нараховується за кожен день користування позикою. З п.2.3. Договору вбачається, що дата надання позики - 25.05.2021 року, дата повернення позики 24.06.2021 року, знижена процентна ставка 0,99%, процентна ставка за понаднормове користування позикою (її частиною) за день % ( не застосовується в період карантину) 2,70%, орієнтовна реальна процентна ставка 2266,48 %, орієнтовна загальна вартість позики становить 19 455,00 грн. Згідно п.4 Договору проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. Відповідно до п.5 Договору підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.Ua/ua/documents-license/3 повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ( ТМ «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»), розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/. Як вбачається з п.5.5.Договору позичальник розуміє та погоджується, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором Позикодавець має право залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за Договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. З п.12 Договору вбачається, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Зазначений договір підписаний одноразовим ідентифікатором nTJnLoN73f, який був відправлений відповідачу на номер телефону [NUMBER] . Також, відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором nTJnLoN73f таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком №1 до Договору позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВОНЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-licensc/. Додатком №1 до Договору позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до якої сума кредиту становить 15 000,00 грн., проценти за користування кредитом за період 30 днів становить 4 455,00 грн. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у сумі 15 000 грн. підтверджується інформацією ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 18.09.2024 та копією виписки по рахунку. Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року заборгованість [PERSON] становить 31 420,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн. та нарахованих процентів в сумі 16 420,00 грн. Із зазначеного розрахунку вбачається, що позивачем сплачено 23 855,00 грн. Крім цього, 24.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 2446502089-168412, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у сумі 6 000 грн., строком на 20 днів, що починається з 24.12.2021 та закінчується 13.01.2022. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1 до цього Договору). Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим Договором, не може бути збільшений без письмової згоди Позичальника. Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства (п.п.2.5-2.7.Договору). Відповідно до п.9.2. Цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Згідно п.9.3. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. П.9.6. Договору передбачено, що сторони домовились, що після закінчення Строку дії цього Договору, проценти за користування Кредитом можуть бути нараховані Товариством, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги Позикодавця Позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти Позичальника. Відповідно до п.9.13.Договору за користування, наданими за цим Договором, грошовими коштами у строк передбачений п.п. 2.3. цього Договору встановлюється процентна ставка у розмірі 702% річних (або 1.95 % за 1 (один) день користування грошовими коштами). Зазначений договір підписаний одноразовим ідентифікатором P6BSN9KV, який був відправлений відповідачу. Цього ж дня сторони підписали графік розрахунків за кредитним договором та паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором P6BSN9KV. Відповідно до графіку сума кредиту становить 6 000,00 грн., проценти нараховані за 20 днів становлять 2 340,00 грн. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів за договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 у сумі 6 000 грн. підтверджується довідкою директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.10.2024 року та копією виписки по рахунку. Як вбачається із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2446502089-168412 від 24.12.2021 заборгованість [PERSON] становить 8 340,00 грн., яка складається із простроченого тіла кредиту в розмірі 6 000,00 грн. та нарахованих процентів в сумі 2 340,00 грн. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 30 грудня 2022 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 30-12/2021, відповідно умов якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги у сумі 50 584 753,07 грн., а Фактор зобов?язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом і Боржниками. П.п.2.2.-2.5. Договору передбачено, що відповідно до умов цього Договору Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові. З дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавстна України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики. За цим Договором Фактор одержує право (замість Кліснта) вимагати від Боржникіп належного виконання всіх грошових зобов?язань за договорами позики, Право Вимоги за якими передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до п.п.6.1.1.-6.1.4. Договору за цим Договором Клієнт відступає, а Фактор приймає Право вимоги. Реєстр Боржників в електронному вигляді (Додаток № 1) передається Фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 2) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного Фінансування на користь Клієнта відповідно до Розділу 7. Рестр Боржників (Додаток №3) передається Фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток №4) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного Фінансування на користь Клієнта відповідно до Розділу 7. Право вимоги переходить до Фактора після здійснення повного Фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відступленню до боржників стосовно переданого права вимоги. 30.12.2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Вердикт Капітал" підписано Акт приймання-передавання Реєстру боржників за Договором Факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 року. Відповідно до п.3320 витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило новому кредитору - ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги заборгованості за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року укладеного із [PERSON] у сумі 31 420,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 15 000,00 грн. та суми заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 16 420,00 грн. 10.03.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики Договором позики №7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року, що укладений між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] , що підтверджується Договором про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.03.2023 року, актом прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору № 10-01/2023 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, витягом з реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року (п.21979). 07 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» права грошової вимоги. Відповідно до п.2.1. Договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі на умовах, визначених цим договором права вимоги кредитора до боржників, зазначених у додатку №1 до цього договору (реєстр боржників) включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників. Реєстр Боржників в друкованому (підписаному) вигляді, за формою, встановленою в Додатку №1 до цього Договору, передається Навому кредитору за Актом прийому-передачі не пізніше наступного робочого дня після підписання Новим кредитором цього Договору (п.3.2.1 Договору). Згідно п. 3.1.3. Договору Документація передаються Новому крелитору за Актом прийому-передачі (Додаток №3) не пізніше 5 календарних днів з моменту підписання Договору в електронному вигляді та в електронному носієві (флеш карта, інші оптичні носії інформації. 07.03.2023 року між між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» підписано Акт приймання-передавання Реєстру боржників за Договором Факторингу №07/03/23 про відступлення відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23 від 07.03.2023 року. Відповідно до п.5533 витягу з Реєстру Боржників до Договору №07/03/23 про відступлення відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23 від 07.03.2023 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило новому кредитору - ТОВ «Коллект Центр» право вимоги заборгованості за Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року укладеного із [PERSON] у сумі 8 340,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 6 000,00 грн. та суми заборгованості за акційними відсотками у розмірі 2 340,00 грн. Із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року вбачається, що станом на 03.10.2024 року заборгованість [PERSON] за тілом кредиту становить 6 000,00 грн., заборгованість за відсотками за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року становить 10 328,00 грн. Крім того, з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 31 420,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн. та нарахованих процентів на дату відступлення прав вимоги в сумі 16 420,00 грн. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Долучені до справи договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягають до виконання. Таким чином право вимоги за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року та Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року, у правомірному порядку перейшло до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР". Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконала. Сума заборгованості за Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року становить 16 328,00 грн, яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 6 000,00 грн. та заборгованістю за нарахованими відсотками в сумі 10 328,00 грн.; сума заборгованості за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року становить 31 927,16 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн. та нарахованих процентів на дату відступлення прав вимоги в сумі 16 420,00 грн., інфляційні збитки в сумі 438,12 грн. та нараховані 3% річних в сумі 69,04 грн. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем Договору позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року та Договору позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року та отримання кредиту. В той же час, із розрахунку заборгованості за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року судом встановлено, що [PERSON] сплачено грошові кошти в загальній сумі 23 855,00 грн. П.2. Договору сума кредиту становила 15 000 грн. 00 коп., строком позики 30 днів. Орієнтовна загальна вартість позики становила 19 455,00 грн. із врахуванням нарахованих відсотків за користування кредитом. Крім того, слід зазначити, що згідно Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 6 000,00 грн., проценти нараховані за 20 днів становлять 2 340,00 грн. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21) зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Як встановлено судом, строк кредитування за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року був погоджений сторонами та становив 30 днів. та строк кредитування Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року був погоджений сторонами та становив 20 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Звертаючись з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» посилалося на наявність у позичальника заборгованості за звичайними відсотками, нарахованими за користування кредитами, що підтверджується також наданими як доказ розрахунками. Однак, заявлена до стягнення сума відсотків нарахована як за період до прострочення боржника, так і за період після такого прострочення за кредитними договорами. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. За неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи, що сторонами погоджено вартість позики за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року у розмірі 19 455,00 грн. із врахуванням нарахованих відсотків за користування кредитом, а відповідачем сплачено 23 855,00 грн. суд приходить до переконання, що відповідачем повністю погашено заборгованість за Договором позики № 7588112 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року, відтак вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за заначеним договором в розмрі 31 927,16 грн. задоволенню не підлягають. Крім того, враховуючи, що сторонами погоджено вартість позики за Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року у розмірі 6000,00 грн та відсотки за користування кредитом у розмірі 2 340,00 грн., тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Розрахунки підтверджують існування заборгованості за Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року в розмірі 8 340,00 грн, викладеної в позовних вимогах. Копії договору відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитними договорами, до позивача по справі. За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Тому з підстав, заявлених в позові, з відповідача (позичальника) підлягають стягненню проценти, які є звичайною платою за користування грошима, нараховані за період до прострочення боржника відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а саме за період з 24.12.2021 до 13.01.2022 року у розмірі 2 340,00 грн. згідно Договору позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року. Враховуючи, що відповідач не виконала своє зобов`язання за Договором позики № 2446502089-168412 від 24.12.2021 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за Договором у розмірі 2 340,00 грн. та суму наданого кредиту в розмірі 6 000,00 грн. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 418,59 грн. судового збору (8 340,00 грн. / 48 255,16 грн =0,1728*2 422,40 грн=418,59 грн.) Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 в справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial