Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У вересні 2024 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути на свою користь з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з центрального опалення у розмірі 5379,17 грн, з центрального гарячого водопостачання у розмірі 26 233,50 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з центрального опалення у розмірі 9149,32 грн, центрального постачання гарячої води у розмірі 74 917,85 грн, за спожиті з 01.11.2021 року по 01.07.2024 року послуги з теплової енергії у розмірі 10 116,86 грн, з постачання гарячої води у розмірі 54 703,52 грн; за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1006,48 грн та гарячого водопостачання у розмірі 504,66 грн, з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 71,54 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн; судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 01.05.2018 року КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" є виконавцем комунальних послуг з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року з центрального опалення та з центрального постачання гарячої води (послуги з ЦО /ЦПГВ). З 01.11.2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). Будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому під`єднаний до мереж тепло - та водопостачання, як наслідок квартира кв. [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло - та водопостачання, а тому відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ, від яких у встановленому чинним законодавством порядку не відмовивлялись (не відключались). Позивач надає відповідачам щомісячно послуги, проте відповідачі у порушення вимог законодавства своєчасно не сплачують за споживі послуг ЦО/ЦПГВ та ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року складає 148 887,55 грн, за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року з центрального опалення в розмірі 9 149,32 грн, за послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 74917,85 грн; за період з 01.11.2021 року заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 10 116,86 грн, за послуги з постачання гарячої води у розмірі 54 703,52 грн. Також, за вищевказаною адресою існує заборгованість у період до 31.10.2021 року заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку послуг з центрального опалення у розмірі 71,54 грн, за період з 01.11.2021 року з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн, з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн. Також, на підставі договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 укладеного між ПАТ ""КИЇВЕНЕРГО" та КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" набув право грошової вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з центрального опалення та/або з центрального постачання гарячої води у розмірі 31 612,67 грн. У зв`язку з вказаними обставинами просить позов задовольнити. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с 112-113). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано докази у справі (а.с. 115). 16.10.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволення позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з центрального гарячого водопостачання в розмірі 26 233,50 грн, за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 74 917,85 грн, за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 54 703,52 грн, за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 504, 66 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн, оскільки заявлена заборгованість є такою, яка заявлена в значно більшому розмірі ніж є насправді та яка не підтверджена достатніми доказами. Щодо стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання теплової енергії не заперечують. У відповідача наявний лічильник голодної та гарячої води, однак позивач не врахував даного факту та здійснив розрахунок не знявши покази з лічильника. Згідно чеків сплати за житлово-комунальні послуги, то за послуги щодо квартири [ADDRESS] була здійснена часткова оплата. [PERSON] на інші мешканці квартири з початку повномасштабного вторгнення рф довгий час не поживали в квартирі та не користувались житлово-комунальними послугами. Він перебував на службі у в/ч [NUMBER] з 10.05.2022 -02.06.2022 року, у в/ч [NUMBER] з 02.06.2022 -19.12.2022 року, а дружина [PERSON] разом з малолітніми дітьми, один з яких дитина з інвалідністю, перебували в Республіці Польща (а.с. 125-130). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні частково заперечувала про задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості за опалення визнають позовні вимоги, а в частині заборгованості за гаряче водопостачання просили відмовити. Зазначала, що к варитрі на воду встановлений лічильник. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511) та від 28.03.2018 року № 34 (5085) (а.с. 7, 8). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 387138856 від 17.07.2024 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 31). Згідно інформації КП "ГІОЦ" з реєстру територіальної громади м.Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстровані повнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 114), а отже вони є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго» (ПАТ «Київенерго») за вказаною адресою. На підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожити до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води (а.с.6). Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з центрального опалення та/або з центрального постачання гарячої води у розмірі 30 672,72 грн (а.с. 32-33). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції від 02.04.2020), плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Відповідно до абз. 24 ст. 1 ЗУ «Про теплопостачання» (у редакції від 16.10.2020), прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії. Згідно з п. 5-6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. У відповідності з з п.п. 17, 18 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції від 03.07.2020), періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. За п. 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку. Відповідно до п. 4. Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою від 8.07.2015 № 474 Кабінету Міністрів України (у редакції від 31.10.2018) (надалі - Порядок № 474), обслуговування засобу вимірювальної техніки здійснюється під час його періодичної повірки, якщо інше не передбачено нормативною документацією. У відповідності з п. 6. Порядку № 474, оплата періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду, здійснюється відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції від 03.07.2020), періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За абз. 1 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з абз. 6 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції від 03.07.2020), порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. У відповідності з абз. 3, 4 п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою від від 21.07.2005 № 630 Кабінету Міністрів України (у редакції від 26.12.2019) (надалі - Правила № 630), періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 4 п. 32 Правил № 630 виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Граматичне тлумачення положення абз. 5 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» свідчить, що обслуговування індивідуальних лічильників здійснюється за рахунок споживача. Тобто споживач оплачує послуги з обслуговування лічильника за свій рахунок шляхом здійснення періодичних внесків надавачові послуги. Смислове тлумачення цієї норми підтверджує цю позицію, адже в іншому випадку на споживача лягатиме подвійний грошовий тягар. Це не відповідало б принципам розумності та справедливості. Згідно з 2 реч. абз. 8 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), розміри внесків для споживачів комунальних послуг та власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, встановлюються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад для споживачів комунальних послуг відповідної територіальної громади. Крім того, зазначений обов`язок споживача оплачувати вчасно та в повному обсязі житлово-комунальні послуги, а також брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території, проведенню ремонту, визначений нормами ЖК України, а саме ст. ст. 68, 156, 162. Так, за приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з розрахунку заборгованості за житлово - комунальні послуги КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість відповідачів за спожиті до 01.05.2018 року послуги з центрального опалення у розмірі 5 379,17 грн, за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з центрального опалення у розмірі 9 149,32 грн; за спожиті з 01.11.2021 року по 01.07.2024 року послуги з теплової енергії у розмірі 10 116,86 грн; за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 006,48 грн, з обслуговування вузла комерційного обліку центрального опалення у розмірі 71,54 грн, а всього 25 723,37 грн. Суд звертає увагу на те, що стороною відповідачів в ході розгляду справи розрахунок позивача, щодо нарахування заборгованості за послуги з центрального опалення не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, заперечень. Відповідач [PERSON] позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості з центрального опалення визнав. Зважаючи на те, що відповідачі є споживачами послуг з центрального опалення, оплату яких вчасно та регулярно не здійснювали, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 25 723,37 грн, вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача в примусовому порядку. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за централізоване постачання гарячої води, суд зазначає наступне. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила). Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п.п. 18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. №630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Так, ч. 2 п. 14 Правил встановлено, що показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця. Незалежно від споживання чи не споживання послуги в розрахунковому періоді, в контексті ч. 2 п. 14 Правил, показання споживачем повинні передаватися щомісяця. Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку виконавцю відповідних комунальних послуг. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців (для послуг з теплопостачання - за середнім споживанням попереднього опалювального періоду). У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку з усіма споживачами будівлі. Частиною 2 статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Як випливає з вищенаведеного, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є, окрім встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами, а й наявність у квартирі лічильників води та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно з існуючими тарифами та перевірка не тільки розрахунку заборгованості, а й доказів надання комунальних послуг. Як вбачається зі змісту позовної заяви представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті від КП «Київтеплоенерго» до 01.05.2018 року послуги з центрального гарячого водопостачання в розмірі 26 233,50 грн, за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 74 917,85 грн, за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 54 703,52 грн, за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 504, 66 грн. Однак, з долучених до відзиву матеріалів вбачається, що 29.03.2013 року в квартирі встановлено лічильники холодної та гарячої води, які 04.06.2013 року опломбовані КП «РЕО-4», покази на час пломбування - 00001 куб.м. (а.с. 152-153). 05.06.20213 року між КП «РЕО-4» та [PERSON] укладено типовий договір про проведення розрахунку за водопостачанням та водовідведенням за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води (а.с. 154-155). Згідно акту, складеного комісією у складі мешканців будинку від 04.10.2024 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані в квартирі, однак не проживають в ній (а.с. 164). Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] [PERSON] призовною комісією [INFO] зарахований в запас 06.05.2022 року (а.с. 136). Разом з тим, ані з позовної заяви, ані з пояснень представника позивача в судовому засіданні не вдалося встановити, як саме нараховувалась відповідачам заборгованість за послуги з центрального гарячого водопостачання, за середніми показниками чи проведено розрахунок за показниками квартирних приладів обліку споживання гарячої води. Оцінюючи надані позивачем розрахунки суд виходить з того, що такі можуть бути належним та достатнім доказом виключно у разі, якщо кожне відображене в них значення підтверджено та доведено позивачем в ході розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, позивач не довів, що здійснений розрахунок боргу за послуги з центрального гарячого водопостачання, складають дійсну і правильну підсумкову суму боргу. За таких обставин, розрахунки, надані суду позивачем, за своєю суттю викликають у суду сумнів у їх достовірності, оскільки на підставі цих документів суд позбавлений можливості встановити дійсну, правильну та точну вартість послуги з центрального гарячого водопостачання. Інших доказів на підтвердження позовних вимог КП «Київтеплоенерго» та наявності у відповідачів заборгованості за послуги з центрального гарячого водопостачання суду не надало. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. У той час, ч. ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про недоведеність заявлених позивачем позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з центрального гарячого водопостачання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 427,77 грн з розрахунку (25 723,37 грн розмір задоволених позовних вимог) * 3028,00 грн (сума сплаченого судового збору) /182 082,90 грн (розмір заявлених позовних вимог). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial