Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У січні\~2024\~року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовано позов, зокрема, тим, що позивач та відповідач з 13 вересня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року було розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка сторін проживає з позивачем. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Після розірвання шлюбу позивач одноосібно утримує дитину, відповідач грошових коштів на дочку не надає, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів роз`єднано та виділено у самостійне провадження позовні вимоги про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав передано на розгляд Чернігівському районному суду Чернігівської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Згідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2024 року справу за вказаним позовом передано на розгляд Деснянському районному суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Вказала, що відповідач не займається вихованням, утриманням дитини, не бере участі в її житті, дитиною взагалі не цікавиться. Після досягнення дитиною 6,5-7 років, відповідач інтересу до дитини не проявляв. Відповідач навіть не знає, як виглядає дочка, а дитина не сприймає відповідача як батька. Всі питання щодо дитини вирішуються позивачем без участі відповідача. Після перерви у судовому засіданні позивач подала заяву про продовження розгляду справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Представник Служби у\~справах дітей\~та сім`ї\~Вишневої міської\~ради Бучанського\~району Київської\~області у судове засідання не з`явився, з використанням засобів поштового зв`язку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Заслухавши доводи позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Позивач та відповідач з 13\~вересня 2008\~року перебували\~в зареєстрованому\~шлюбі,\~який рішенням\~Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~від 14\~грудня 2017\~року було\~розірвано (а.с. 12-13). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Відповідно до довідки № 5 від 15 січня 2024 року, виданої Вишнівським академічним ліцеєм № 2 Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, [PERSON] ,\~ [INFO] , навчається у 9-Б класі цього ліцею (а.с. 18). Згідно з копією характеристики [PERSON] , учениці\~9-Б\~класу Вишнівського\~академічного ліцею\~№ 2,\~остання навчається у цьому ліцеї з першого класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована, старанна, уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Навчається в повну міру своїх сил. Добре запам?ятовує учбовий матеріал. На уроках уважна, активна. Систематично виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Скромна, стримана, товариська, врівноважена. Завжди виконує вимоги вчителів та класного керівника. Мама приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно відвідує батьківські збори, цікавиться життям класу та школи (а.с. 19). Відповідно до копії психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , учениці 9-Б класу Вишнівського академічного ліцею № 2 Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 18 січня 2024 року [PERSON] навчається на середній та достатній рівень. Старанна, дисциплінована. Завжди спокійна, емоційно врівноважена. У класі соціалізована, добре спілкується з однокласниками, має подруг. Доброзичлива. Має інтровертивні риси характеру. Останнім часом [PERSON] часто буває в пригніченому настрої, стала замкнутою, гірше концентрується на уроках. Мама постійно цікавиться справами дочки, відвідує класного керівника та вчителів. Батько в школі не з?являється і не цікавиться справами [PERSON] в ліцеї (а.с. 20). Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 05 лютого 2024 року і до повноліття дитини (а.с. 79-80). На виконання вказаного рішення суду позивачу було видано виконавчий лист (а.с. 81). 22\~липня 2024\~року заступником\~начальника Центрального\~відділу державної\~виконавчої служби\~у м.\~Чернігові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~Гончаренко Аллою\~Володимирівною винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження на підставі виконавчого листа № 369/2021/24, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 05 липня 2024 року, про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 82). З копій розрахунків заборгованості по аліментам, наданих заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слідує, що сукупний розмір заборгованості [PERSON] за період з 05 лютого 2024 року до липня 2024 року складає 17370 грн. 75 коп. (а.с. 83), станом на листопад 2024 року - 29223 грн. 75 коп. (а.с. 118). Згідно з листом № 1844 Військової частини [NUMBER] від 16 січня 2025 року [PERSON] з 29 грудня 2024 року і по теперішній час рахується у військовій частині [NUMBER] як такий, що самовільно залишив частину. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 30 серпня 2024 року № 3/02-2885 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батька - [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 58-60). Зокрема, згідно із вказаним висновком [PERSON] не виконує батьківських обов?язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування батьком своїх обов?язків. [PERSON] не хоче змінювати свою поведінку по відношенню до дочки, не проявляє до неї батьківської любові, турботи і всяко ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, добровільно не бере участь в її утриманні, не цікавився її вихованням та розвитком. Після розірвання стосунків не проявляв інтересу до дитини, ніколи не вітав з днем народження та будь-якими іншими святами. Врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що батько не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків комісія дійшла висновку про застосування до батька крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов?язків. Крім того, ніхто не перешкоджає йому спілкуватися з дочкою. Також, зі слів дитини батько - [PERSON] ніколи не брав участі в її житті, вихованні, навчанні, не турбувався про її здоров`я. Батько ніколи не вітав з днем народження та будь-якими іншими святами. У телефонних розмовах чи при рідких зустрічах в селі Зруб, куди вона приїздила до дідуся і бабусі зі сторони матері, в присутності своїх рідних чи рідних зі сторони матері агресивно себе поводив, принижував її, говорив на її адресу образливі слова щодо її зовнішності, навчання, поведінки, які принижували її гідність. З її слів батько вчиняв над нею психологічне насилля. Його слова дуже її травмували. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зазначила, що вона його не сприймає як батька, для неї він чужа людина. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка доводиться матір`ю позивачу, суду, зокрема, показала, що відповідач ніколи ні іграшки дитині не купив, нічого. Відповідач повів у 1 клас дитину, приїхав лише на день народження, коли дитині було 7 років, і все, допомоги від нього ніякої не було. Відповідач в житті дитини ні в чому участі не брав, ні в садок не ходив до дитини, ні в школу, ні в поліклініку, нікуди дитину не возив, не водив. Свідок разом з позивачем умовляли дитину подзвонити до відповідача. Відповідач ніколи дитині нічого не привіз, не передав, ніколи не цікавився чи хворіє дитина, чим вона займається. Дитина фактично виросла без батька. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який доводиться батьком позивачу, суду, зокрема, показав, що відповідач дитиною, її життям, здоров`ям взагалі не цікавився. Відповідач ні в школу не ходив до дитини, ні іграшку ніколи ніяку їй не купив, взагалі вихованням не займався і не займається. Відповідач не телефонує дитині, не баче її. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини другої статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з положеннями частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини другої статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків мають\~ґрунтуватися на\~повазі до\~прав дитини\~та її\~людської гідності. Батьківські\~права не\~можуть здійснюватися\~всупереч інтересам\~дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (стаття 155 Сімейного кодексу України). Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення наведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з частиною першою статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Вихованням та утриманням дитини займається позивач, що підтверджено у судовому засіданні. За встановлених обставин, враховуючи викладене та те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved