Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

03.06.2024 року представник ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувся в суд з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , жительки: [ADDRESS] , на користь ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 44127243, 50836 грн. 80 коп. заборгованості за договором позики №3088910224 від 18.02.2024 року, з яких: тіло кредиту - 14000 грн. 00 коп., відсотки - 36836 грн. 80 коп., а також суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Згідно ухвали судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2024 року дану справу передано за підсудністю до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, для її розгляду по суті. В провадження судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. матеріали вказаної цивільної справи надійшли 01.08.2024 року. В судове засідання представник позивача не прибув, натомість у позовній заяві він просить проводити розгляд даної справи без участі представника ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про дату, час і місце розгляду даної справи відповідач повідомлена належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З даного приводу суд зазначає наступне: Після надходження матеріалів вказаної цивільної справи, згідно ухвали судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2024 року було постановлено прийняти позовну\~заяву до\~розгляду,\~відкрити провадження\~у даній\~справіта розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання, з викликом сторін. Проте, в жодне із п`яти призначених в подальшому судових засідань відповідач [PERSON] не прибула, а саме: 30.08.2024 року, 05.11.2024 року, 09.12.2024 року, 08.01.2025 року та 05.02.2025 року. Натомість, щодо судових засідань, призначених на 30.08.2024 року, 05.11.2024 року і 09.12.2024 року, остання надсилала на електронну адресу суду, заяви, в яких посилаючись на сімейні обставини просила відкласти розгляд справи. Разом з тим, належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ЦПК України, які б підтверджували неможливість прибути в судове засідання і поважність такої неявки до суду, відповідач суду не надала. В судові 08.01.2025 року та 05.02.2025 року відповідач не прибула та не повідомила суд про причини своєї неявки. Таким чином, суд констатує наступне: Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як визначено ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідача [PERSON] про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктами 1, 2 ч.3 ст.223 визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Відповідно до п.п.1, 3, 5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в\~статті 44 ЦПК України. Цивільний процесуальний кодекс України\~не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п.4 ч.3\~ст.129 Конституції України). Крім того, у відповідності до\~ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд з прав людини, констатує, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»). Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи викладене, суд вважає причини неявки відповідача [PERSON] в судові засідання неповажними, в зв`язку з чим дану справу можливо розглянути по суті за відсутності останньої, оскільки будучи, в розумінні ЦПК України, належним чином повідомленою про судові засідання, відповідач до суду повторно не прибула. Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» і [PERSON] , тобто відповідачем по даній справі, було укладено договір про надання грошових коштів у позику №3088910224 (а.с.26-33). Як вбачається із змісту договору позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник була попередньо ознайомлена (а.с.48-60). Судом перевірено, що договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також: з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За приписами ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі: 14000 грн. 00 коп. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього договору, його додатків. Отже, як визначено вказаним договором: тип позики - кредит; мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк позики (строк дії договору) - 30 днів; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" - 1.99% на день (726.35 % річних); процентна ставка позаакційна (базова) - в день 2.99 на день (1091.35% річних) фіксована; дата надання позики - 18.02.2024 року; дата повернення позики - 19.03.2024 року. Відповідно до п.1.9. договору позики, він підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс-повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам ст.11, 12 ЗУ "Про електронну комерцію". На підтвердження укладання договору позики між сторонами по даній справі, позивачем долучено до матеріалів справи роздруківку з електронної пошти позивача, з якої було відправлено на електронну пошту відповідача одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також в договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. У відповідності до п.п.1.4, 1.4.1., 1.5., 1.5.1 договору позики: - на період строку, визначеного п.1.2. договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1.99 (з урахуванням програми лояльності ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", правил акції ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" "Повторний кредит") від суми позики за кожний день користування позикою; - у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до п.1.3. цього договору, застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього договору з першого дня його дії, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті; - у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.99 % на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", правил акції ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" "Повторний кредит") перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2.99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору. Однак, як з`ясовано судом і не спростовано в судовому засіданні, позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконала, хоча позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про перерахування коштів, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.46-47). Натомість [PERSON] , всупереч умовам договору позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, відсотки за користування грошовими коштами не сплатила. Таким чином, станом на день подання позовної заяви (02.06.2024) заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику №3088910224 від 18.02.2024 року, складає 50836 грн. 80 коп., з яких: 14000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 36836 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками (14000,00 х 2,99% х 88 днів). Як вбачається із позовної заяви, відсотки нараховувалися позивачем по 15.05.2024 року включно. Суд констатує, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно із ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. В ст.612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. У відповідності\~до вимог\~ч.ч.1,\~2\~ст.625\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, як наведено вище, [PERSON] станом на день подання позовної заяви (02.06.2024), має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» за договором про надання грошових коштів у позику №3088910224 від 18.02.2024 року, загальною сумою 50836 грн. 80 коп. Отже,\~в даному\~випадку відповідач\~порушила умови кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеними між нею та ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС». Встановлені судом обставини та докази, не спростовані в судовому засіданні відповідачем по справі [PERSON] , оскільки будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, остання в судове засідання повторно не з`явилася. Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при\~подачі до\~суду позову\~про стягнення\~з відповідача\~заборгованості в\~сумі 50836 грн. 80 коп. сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. згідно платіжної інструкції №21 від 28.05.2024 року (а.с.1). Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», з відповідача в користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. Що стосується інших судових витрат, зокрема пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, суд звертає увагу, що як зазначено представником позивача у позовній заяві, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, позивач повідомляє, що після ухвалення рішення суду першої інстанції, протягом 5 днів, позивач подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом з підтвердженням розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу), які попередньо становлять 5000 грн. 00 коп., і підлягають стягненню з відповідача, про що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» робить відповідну заяву. З огляду на викладене, дане питання судом не вирішується. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.516,\~525,\~526,\~530,\~599,\~610-612,\~625,\~1050,\~1054\~ЦК України\~та

Outcome: approved