Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування. 29.10.2024 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 20.12.2024 року проведено підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. 14.02.2025 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно з поданою позовною заявою позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок літера А-1 площею 72,2 кв.м. з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На підставі рішення виконкому Пушкарівської сільської ради депутатів трудящих Верхньодніпровського району №6 від 25.03.1976 року [PERSON] отримала дозвіл на забудівлю власного житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Пушкарівської сільської ради №85 від 30.09.1997 року [PERSON] отримала рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність за адресою: [ADDRESS] . 17.01.1998 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1297 га. В 1979 році мати побудувала житловий будинок господарським способом, але за життя право власності на нього не оформила. З метою оформлення спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса, проте 24.09.2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв?язку з відсутністю документів на спадкове майно, що й стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої будь-яких заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Кам?янського районного нотаріального округу Малашова Г.В. в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд розглядати справу без її участі. Письмові пояснення суду не надала. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, КП Верхньодніпровське БТІ в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно та спадкування майна. Способом захисту порушених цивільних прав позивачами визначено визнання права власності на нерухоме майно, з яким погоджується суд. Такий спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] є матір?ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , 20.06.1980 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . На підставі рішення виконкому Пушкарівської сільської ради депутатів трудящих Верхньодніпровського району №6 від 25.03.1976 року [PERSON] отримала дозвіл на забудівлю власного житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Пушкарівської сільської ради №85 від 30.09.1997 року [PERSON] отримала рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність за адресою: [ADDRESS] . 17.01.1998 року на підставі вищевказаного рішення сільської ради було видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1297 га. Згідно з технічним паспортом житлового будинку садибного типу від 30.04.2024 року в 1979 році за вказаною адресою побудовано житловий будинок А-1. Згідно з довідкою КП Кам?янське районнк БТІ від 24.09.2024 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не оформлялось. аналогічні відомості підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 396160530 від 24.09.2024 року. Після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Кам?янського районного нотаріального округу Малашової Г.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою від 24.09.2024 року нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] побудувала житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, власником якої вона була та на підставі отриманого дозволу на будівництво. Проте за життя право власності на це майно вона не оформила. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України. Судом не встановлено підстав, які б свідчили про припинення права власності [PERSON] на спірне майно. Так само не встановлено інших власників спірного майна. Вирішуючи позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] суд зважає на таке. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач, як спадкоємець за законом, після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто є такою, що прийняла спадщину. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відсутні інші спадкоємці за законом або заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Також суд приймає до уваги положення ст. 1223 ЦК України, згідно з якими право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Осіб, які за законом мають право на обов?язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, не встановлено. Отже, єдиним спадкоємцем майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] є позивач. Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням наведених вище доводів та обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем - позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Понесені судові витрати покласти на позивача, оскільки суд не встановив вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved