Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

28.03.2024 адвокатом Стрельніковою І.Г., яка діє в інтересах позивачки [PERSON] до суду подано позовну заяву, в якій представник просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] додатковий строк в один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належав [PERSON] на праві власності, згідно договору дарування від 18.09.2002, який посвідченого приватним нотаріусом м. Зміїв Харківської області. Єдиною спадкоємицею за законом є позивачка, як дочка померлого. Інших спадкоємців не має, а будь-яких заяв від інших осіб з приводу спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Також позивачка зазначає, що вона фактично прийняла спадщину, шляхом користування будинком, здійснюючи його обслуговування та сплачуючи комунальні та інші платежі. У визначений законом шестимісячний термін [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала з причин того, що після смерті свого батька [PERSON] вона по теперішній час не може прийти до тями. Крім психологічного глибокого скорботного стану позивачки, у червні місяці 2023 року [PERSON] перенесла тяжку форму COVID, на фоні чого у розвинулися тяжкі ускладнення рухового апарату, з частковим паралічем попереково-крижавого відділу хребта та нижніх кінцівок. У зв`язку критичним станом здоров`я позивачка не змогла звернутись до нотаріальної контори, а нікого з інших родичів вона не має. Оскільки [PERSON] обмежена у пересуванні, була вимушена надати довіреність на іншу людину, яка б подала заяву до нотаріату замість неї. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, 04.03.2024 нотаріус видав "Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії", у зв`язку з пропуском терміну для подачі такої заяви. Також нотаріус пояснила позивачці, що вона не позбавлена права на спадщину та може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 справу визначено до розгляду судді Бібіку О.В. Ухвалою суду від 17.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 18.07.2024, після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного зі відрядженням судді Бібіка О.В. до іншого суду, здійснено повторний розподіл судової справи та визначено суддю Шахову В.В. Ухвалою суду від 20.08.2024 цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Шаховою В.В. та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.09.2024 замінено відповідача Таранівську сільську раду Зміївського району Харківської області на його правонаступника у спірних правовідносинах - Зміївську міську раду Чугуївського району Харківської області, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено. 01.10.2024 до канцелярії суду від представника відповідача Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області надійшов відзив на позов [PERSON] , відповідно до якого представник просить відмовити їй в задоволенні позову. На обґрунтування відзиву представником зазначено, що [PERSON] у позовній заяві та додатках до неї не надає документів, що підтверджують факт встановлення родинних відносин між нею та спадкодавцем [PERSON] , а саме те, що позивачка є дочкою спадкодавця. Разом із тим, у позовній заяві [PERSON] зазначає, що фактично прийняла спадщину, бо користується будинком померлого. В якості додатку до позовної заяви позивачкою надано довідку про реєстрацію місця проживання особи, надану відділом з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 01.12.202, у якій зазначено, що адреса місця реєстрації позивачки: Харківська область, Лозівський район, с. Єлизаветівка. В свою чергу, за інформацією приватного нотаріуса, позивачка не була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою №329, наданою 01.03.2024 відділом надання адміністративних послуг Зміївської міської ради. Тобто, позивачкою не надано документів, які підтверджують факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , а тому відсутній факт прийняття нею спадщини на підставі постійного проживання разом із спадкодавцем відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України. На підтвердження поважної причини пропуску визначеного законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] посилається на перенесену хворобу у червні 2023 року, яка у подальшому перейшла в ускладнене захворювання рухового апарату з частковим паралічем, однак довідка надана позивачкою в якості додатка до позову не містить зазначеного нею діагнозу. На думку представника відповідача, позивач не довела поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, від так підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а вирішення даного спору судом, безпосередньо вплине на подальше вирішення питання визнання майна [PERSON] , відумерлою спадщиною. Ухвалою суду від 16.10.2024 за клопотанням представника позивачки судом витребувано докази. У зв`язку з витребуванням доказів, підготовче засідання відкладено. 13.11.2024 за клопотанням представника позивачки підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 14.01.2025 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 21.01.2025, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", здійснено повторний розподіл та автоматизованою системою документообігу для розгляду кримінального провадження визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області Вельможну І.В. Ухвалою суду від 23.01.2025 цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Вельможною І.В. та призначено судовий розгляд. 13.02.2025 належним чином учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] адвокат Стрельнікова І.Г. надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності та без участі позивачки. На задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Представник відповідача Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Заможська К.В. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої, просила проводити розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами у справі та з врахуванням поданого відзиву. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~частини 1\~статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серії [NUMBER] від 27.01.2023 (а. с. 4). З копії договору дарування житлового будинку від 18.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. (ВАА № 905812) вбачається, що [PERSON] (даритель) подарувала [PERSON] (обдарованому) житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок належав дарителю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Зміївською ДНК 17.05.2002 за р. № 1-1332, зареєстрованого КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 17.05.2002 за р. № 12-1994 (а. с. 7). З копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17.10.1983 вбачається, що [INFO] народилась позивачка, батьками якої є [PERSON] батько, [PERSON] мати (а. с. 89). З копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 15.09.2021 вбачається, що 15.09.2021 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " (а. с. 90). Відтак, факт родинних відносин між померлим [PERSON] ( [INFO] ) та позивачкою [PERSON] є судом встановлений. З копії довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (№ 329 від 01.03.2024) наданої на запит приватного нотаріуса Кожушної Л.М. вбачається, що на момент смерті [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , окрім нього ніхто зареєстрований не був (а. с. 77). Судом витребувано від приватного нотаріуса Чугуївського району Харківської області Кожушної Л.М. копії матеріалів спадкової справи, яка заведена після смерті [INFO] [PERSON] . Зі спадкової справи вбачається, що 28.02.2024 до приватного нотаріуса Чугуївського району Харківської області Кожушної Л.М. звернулась [PERSON] яка на підставі довіреності діяла від імені [PERSON] із заявою щодо оформлення спадкових прав [PERSON] і видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Вказану заяву приватним нотаріусом зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ 28.02.2024 під № 85, спадкова справа № 32/2024 р. (а. с. 68, 71). 04.03.2024 за № 134/02-31 приватним нотаріусом Чугуївського району Харківської області Кожушною Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини після померлого [INFO] батька, [PERSON] (а. с. 77 зворот 78). Судовим розглядом встановлено, що позивачка, через свого представника, зверталась 28.02.2024 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] свого батька [PERSON] . Заява була подана після спливу строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. У зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання такої заяви та відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття [PERSON] спадщини. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу статей 1216 - 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220 - 1221, 1223 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно зі статтями 1268 - 1270 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 1273 - 1275 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 19.07.2023. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище [PERSON] , через свого представника зверталася до нотаріуса з відповідною заявою, а отже, здійснила всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати Свідоцтво про право на спадщину, проте, позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса. Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України, можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17 (провадження № 61-48230св18), від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 (провадження № 61-13558св19). З копії довідки КНП "Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги" Лозівської міської ради Харківської області від 11.03.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом у сімейного лікаря на "Д" обліку з діагнозом остеохондроз попереково-крижавого відділу хребта з частими загостреннями з червня 2023 по теперішній час та проходить постійне амбулаторне лікування (а. с. 6). З довідки ТОВ "ОН ЛАБ" вбачається, що [PERSON] в період з 08.06.2023 по 27.08.2023 знаходилась на лікуванні у лікаря вертебролога з тяжким порушенням опорно-рухового апарату, частковим паралічем попереково-крижового відділу хребта, та нижніх кінцівок (а. с. 93). Відтак, позивачка [PERSON] на момент закінчення визначеного законом строку в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини (19.07.2023), з 08.06.2023 по 27.08.2023 проходила лікування. Позивачкою [PERSON] та її представником надано суду належні та допустимі докази підтвердження факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд зазначає, що позивачка в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Ухвалення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивачки на справедливий суд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] , батька позивачки, [PERSON] є спадкоємицею першої черги, яка виявила намір прийняти спадщину, позивачка вчасно не звернулася до нотаріальної контори (нотаріуса) для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з об`єктивними обставинами, а тому підстави пропущення строку для прийняття спадщини позивачкою [PERSON] суд визнає поважним. Суд вважає достатнім визначити [PERSON] строк терміном в один місяць для подання нею заяви до нотаріальної контори (нотаріуса) для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved