Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

30 грудня 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернувся в Іршавський районний суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 27.01.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір №1504983, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 7000 гривень, які зобов`язувався повернути та сплатити відсотки за користування ними, строк кредиту 30 днів. 27.06.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором, в тому числі за кредитним договором №1504983 від 27.01.2021. 23.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором, в тому числі за договором №1504983 від 27.01.2021.\~Всупереч умовам кредитного договору відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Загальний розмір заборгованості за договором №1504983 від 27.01.2021 становить 22927,78 грн., з яких 7000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 15927,78 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» суму заборгованості суму за кредитним договором №1504983 від 27.01.2021 року в розмірі 22927,78 грн., а також понесені судові витрати по справі, з яких: 2422,40 гривень судовий збір та 9 000 гривень витрати на правничу допомогу. Ухвалою Іршавського районного суду від 14.01.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.02.2025\~представником відповідача\~ адвокатом\~Римик В.М.\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~позовні вимоги\~вважає частково\~незаконними та\~необгрунтованими з\~наступних підстав. Окрім цього, вважає, що дана позовна заява має бути залишена судом без розгляду оскільки, відповідно до положень ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а дана заява подана за межами даних строків, з їх пропуском. Також, позивач в своїй заяві просить про відшкодування коштів на надання йому правничої допомоги, але натомість жодного обґрунтування, опису та розрахунку даної заявленої суми в позовній заяві не відображено, як і не обґрунтована розумність понесених витрат. Тож дану вимогу вважає незаконною та необгрунтованою в повному обсязі. Просить суд позов залишити без розгляду. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд справу розглядати в його відсутність. Відповідач [PERSON] , представник відповідача адвокат Римик В.М. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1504983, за умовами якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 7 000 грн., строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою\~1,90 % в день або зниженою процентною ставкою 0,57 % в день. Зазначений договір [PERSON] підписала електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору. Кредитні кошти в сумі 7000 грн. [PERSON] були перераховані на його картку. Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконувала, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернула, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість. 27.06.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором, в тому числі за кредитним договором №1504983 від 27.01.2021. 23.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором, в тому числі за договором №1504983 від 27.01.2021. 23.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором, в тому числі за договором №1504983 від 27.01.2021. Тобто до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за зазначеним кредитним договором в сумі 22927,78 грн., що вбачається з витягу з Реєстру заборгованостей № 5 від 23.05.2024 року. Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що розмір заборгованості позичальника за Договором №1504983 від 27.01.2021 становить 22927,78 грн., з яких 7000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 15927,78 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Всупереч умовам договору №1504983 від 27.01.2021 відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1ст.610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «Факторинг Партнерс». Суд наголошує, що [PERSON] при обранні контрагента у правовідносинах, які були спрямовані на отримання кредитних коштів, була вільна у своєму виборі, остання особисто та добровільно підписала Договір №1504983 від 27.01.2021, а відтак й погодилася із усіма його умовами, в тому числі й з розміром процентів за користування кредитом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З приводу поданої представником відповідача заяви про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Статтею 256 ЦК України\~визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~статті 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1\~статті 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Як слідує з матеріалів справи, відповідач уклав договір 27.01.2021 строком на 30 днів, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 26.02.2021, а тому початком перебігу строку позовної давності є саме ця дата. Зважаючи на те, що у справі, яка розглядається встановлено 3-річний строк позовної давності, то позивач повинен був звернутися до суду не пізніше 26.02.2024 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом 30.12.2024. Крім того, згідно пунктів 12, 19\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Зважаючи на те, що під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який триває до цього часу, перебіг строку позовної давності було зупинено. Тобто позов подано в межах строку позовної давності. Відтак, суд вважає, що доводи представника відповідача повністю спростовані актами цивільного законодавства, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, та ч.2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2422,00 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2\~ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. В цілому, зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості. Враховуючи наведене, а також положення ч.2\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача 9 000 грн. 00 коп. витрат за надання правничої допомоги. На підставі наведеного та

Outcome: approved