Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції від 03 липня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 липня 2014 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , відділом державної реєстрації актів цивільного по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 773. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюб має формальний характер, взаємні почуття втрачені, сторони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу та не пов`язані спільним побутом, бюджетом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, і стверджує, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.01.2025 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 14 лютого 2025. Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень та SMS повідомлень на зареєстроване місце проживання. Позивач до суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, котра належним чином повідомлялася про розгляд справи, при цьому її неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 03 липня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 03 липня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 773. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що на даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, примирення та збереження шлюбу за таких підстав неможливе, крім того суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, суд не може примусово його змусити перебувати у шлюбі. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, а тому сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved