Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що між нею та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір SАМDNWFC00071058026 від 04.10.2021року на підставі якого на її ім`я відкрито картку/рахунок «Для виплат» № [NUMBER] для зарахування заробітної плати та картку/рахунок «Універсальна» № [NUMBER] з кредитним лімітом. У суботу, 22 червня 2024 року, при розрахунку в торгівельній мережі продавець повідомила, що рух коштів по її рахунку заблоковано, також вона не змогла отримати готівкові кошти через банківський термінал. У перший робочий день, понеділок 24 червня 2024 року, вона звернулася до відділення банку, співробітники якого повідомили про блокування рахунку. За телефоном гарячої лінії «3700» та від співробітників банку їй стало відомо, що 21 червня 2024 року внаслідок дій третіх осіб та входу до системи дистанційного обслуговування «Приват24» було змінено кредитний ліміт на картці «Універсальна» та оформлено два кредитні договори «Оплата частинами». Проте, будь-яких дій на укладання з АТ КБ «ПриватБанк» кредитних договорів ні письмово, ні в електронному вигляді з використанням електронної системи «Приват24», або у будь-як інший спосіб вона не вчиняла. Крім того, не здійснювала будь-яких дій, що могли б призвести до укладання таких договорів третіми особами, нікому пін-код картки не передавала. Послугу «Оплата частинами» не оформляла. В цей же день вона звернулася до органів поліції. 25 червня 2024 року на підставі її повідомлення до ЄРДР внесені відомості про порушення кримінального провадження №12024060490000380, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України про те, що невстановлена особа, зайшовши в мобільний додаток «Приват24», отримала два кредити на загальну суму 72098 грн. на картку заявниці № [NUMBER] , здійснивши оплати частинами в торгівельних точках. 25 червня 2024 року постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області її визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні. 25 червня 2024 року листом вона повідомила відповідача про незаконне оформлення на її картковий рахунок кредитних договорів «оплата частинами», списання з її рахунку грошових коштів та просила АТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування процентів за кредитом та списати заборгованість. Листом від 17 липня 2024 року № 20.1.0.0.0.7-240625/44197 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив що 21.06.2024 року використовуючи її картку, був оформлений кредит «оплата частинами» в інтернет магазині Соmfi. Згідно паспортів споживчого кредиту/наданих банком, на її картку оформлені два споживчі кредити «Оплата частинами» на суму 43999,00 грн., з щомісячною сплатою 14666,33 грн. (або 33,33%) та процентами за користування кредитом в розмірі 0,12 % річних, та на суму 28099,00 грн. з щомісячною сплатою 2809,90 грн. (або 10 %), та процентами за користуванням кредитом в розмірі 0,12% річних. Незважаючи на те, що дані кредити вона не оформляла банк відмовив їй у припиненні нараховувати проценти та у списанні заборгованості. На її звернення Національним банком України проведено перевірку, результати якої їй повідомлені листами від 29.07.2024 №14-0004/56994 та 03.09.2024 №14-0004/66792. Відповідно до листа від 29.07.2024 Національним банком було надіслано запит до відповідача, на який «ПриватБанк» повідомив, що кредитні договори «оплата частинами» № 2462136601157 від 21.06.2024 (час оформлення 23:47:41) та № 2462136601162 від 21.06.2024 (час оформлення 23:51:25) були оформлені через «Приват24» та підписані за допомогою ПЕП. Як зазначив Національний банк, у процесі перевірки було виявлено вхід до системи дистанційного обслуговування «Приват 24» з нетипового для неї пристрою: «+38063*******46 МОSILLA/5.0 та [NUMBER] РНОNЕ ІРНОNЕ14.5. Про нетиповий вхід було направлено повідомлення на Е-mаіl. Для входу до Приват24 логін не змінювався, пароль був змінений. У зв`язку з тим, що повідомлень від банку про вхід в особистий кабінет в «Приват24» їй не надходило, вона повторно звернулася до Національного банку України. На це звернення в листі від 03.09.2024 року Національний банк повідомляє, що на повторний запит до відповідача, щодо направлення повідомлення про нетиповий вхід в її кабінет в «Приват24», банк зазначив, що про фактичне списання платежів були направлені повідомлення 22.06.2021 в 14:10:54; 22.06.2024року в 14:43:32, але вони були забраковані, ймовірно вже було знято ознаку фінансового номеру. Національним банком роз`яснено, що усі питання, які виникають внаслідок укладених договорів вирішуються сторонами, а в разі недосягнення домовленості в судовому порядку. На звернення до ТОВ «Комфі Трейд» 17.07.2024 за №721п-03/07 надано відповідь, згідно якої через мобільний додаток «Приват24» на її ім`я було укладено два кредитні договори: Кредитний договір №24062136601162 на суму 43999,00 грн., за які 22.06.2024 року о 14:42 годині у магазині за адресою : Дніпропетровська область, смт.Слобожанське, комплекс будівель та споруд 176, придбано товари на суму 43999 грн., а саме: смартфон Аррlе іРhоnе 15 Рго за ціною 43998 грн. та стартовий пакет 1 грн.; Кредитний договір №24062136601157 на суму 28099,00 грн., за які 26.04.2024 о 15:43:40 (так в листі, проте згідно фіскального чека 22.06.2024 о 14:18:31) у магазині за адресою: [ADDRESS] придбано кондиціонер спліт Соорег&Hunter СН-S12FТXQ2NG, за ціною 28099 грн. Обидві покупки були оформлені в інтернет - магазині та оплачені дистанційно з використанням ЕПЗ. Станом на дату подачі заяви до суду їй банком безпідставно нараховано борг в сумі 72098 грн., та щомісячно нараховуються відсотки за користуванням кредитом. Крім того, в рахунок погашення кредиту з її картки/рахунку «Для виплат» [NUMBER] списано 26.07.2024 кошти в сумі 680,52 грн. та 26.08.2024 кошти в сумі 161,31 грн., що підтверджено долученими до позову дублікатами чека. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1.1.2.1.13. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікеру, ПІНу, сім-карти мобільного телефону, отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення банку за телефонами (безкоштовно) по Україні. Згідно пункту 1.1.2.1.21. Умов та правил, клієнт зобов`язаний негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту про втрату/викрадення карти, стікеру РаyPаss, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб). Пунктом 1.1.3.1.7. Умов та правил передбачено, що банк зобов`язаний в разі виникнення овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення власника або довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку картки або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки. Згідно пунктів 2.1.1.10.10 та 2.1.1.10.11. Умов та правил клієнт дає свою згоду на те, що за замовчуванням при видачі картки банк блокує можливість використання карти в мережі «Інтернет», а також при здійсненні ризикових операцій у країні та за кордоном. Відповідно до пункту 2.1.1.11.6. Умов та правил, суми коштів по операціях, які оскаржуються держателем, повертаються на картрахунок до повного врегулювання питання з протилежною стороною - банком який представив операцію. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Згідно з частинами другою третьою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вона, як користувач картки, послуг щодо збільшення ліміту та замовлення послуги «Миттєва розстрочка» не замовляла та для їх виконання банком жодних дій не вчиняла, одразу звернулась до найближчого відділення АТ КБ «ПриватБанк» для з`ясування питання щодо оформлення кредитів без мого розпорядження, а також звернулася до поліції з приводу шахрайських дій, проведених за її карткою. При цьому відповідач, на її звернення доказів, зокрема, щодо вчинення мною будь-яких розпоряджень на списання грошових коштів зі свого рахунку шляхом подання платіжних доручень до АТ КБ «ПриватБанк» письмово, чи в електронному вигляді з використанням електронної системи «Приват24», а також оформлення нею кредитів «оплата частинами» не навів. Таким чином, банком допущено порушення вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Умов та правил надання банківських послуг, оскільки є факт здійснення операцій за її рахунком, які нею не замовлялися та не оформлялися, що завдало їй істотної шкоди у вигляді нарахування заборгованості (кредиту), яку вона має погашати, та нарахування плати за послугу «Оплата частинами» за кредитні кошти, які нею не отримувались, а сама послуга не замовлялась, тому до спірних правовідносин необхідно застосувати положення статті 651 ЦК України та розірвати кредитний договір. Такі правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) та від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц (касаційне провадження № 61-16504св18) вказану правову позицію підтримав. За таких обставин кредитний договір №24062136601162 на суму 43999,00 грн., та кредитний договір №24062136601157 на суму 28099,00 грн. підлягає розірванню на підставі ст. 651 ЦК України. Просить розірвати Кредитний договір споживчого кредиту «Оплата частинами» №24062136601162 від 21.06.2024 на суму 43999,00 грн., укладений від імені [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» ЄДРПОУ 14360570. Розірвати Кредитний договір споживчого кредиту «Оплата частинами» №24062136601157 від 21.06.2024 на суму 28099,00 грн., укладений від імені [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» ЄДРПОУ 14360570. Припинити нарахування по картці/рахунку «Універсальна» № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» щомісячних платежів за споживчим кредитом «Оплата частинами» №224062136601162 від 21.06.2024 на суму 43999,00 грн., з щомісячною сплатою 14666,33 грн. (або33,33%) та процентами за користування кредитом в розмірі 0,12 % річних, та нарахування за споживчим кредитом «Оплата частинами» №224062136601157 від 21.06.2024 на суму 28099,00 грн., з щомісячною сплатою 2809,90 грн. (або 10 %), та процентами за користуванням кредитом в розмірі 0,12% річних, які були оформлені на [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також скасувати раніше нараховані платежі та заборгованість по ним. Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перераховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором «Оплата частинами» кошти в сумі 841 грн. 83 коп. Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 5000 грн. судових витрат за надання правничої допомоги. 16.12.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком була отримана відповідачем 24.12.2024 року. 08.01.2025 року відповідач подав відзив на позов в якому зазначив, що за фактами, які викладені в позовній заяві, працівниками служби безпеки Банку проведено службову перевірку, за результатами якої встановлено наступне: 24.06.2024 року о 09:37 годині зафіксовано звернення клієнта до Банку: клієнт не підтверджує оформлення двох договорів " Оплати частинами" у магазині Комфі за 21.06.2024 року, які було проведено по карті [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Аналізом інформації по виписці з карткового рахунку клієнта встановлено, що по картці [NUMBER] 21.06.2024 року проведено такі транзакції: 21.06.2024року об 23:47 годині на клієнтку було оформлено Договір оплати частинами № 24062136601157 на суму 28099,00 грн. в онлайн магазині Соmfi. 21.06.2024 року об 23:51годині на клієнтку було оформлено Договір оплати частинами № 24062136601162 на суму 43999,00 грн. в онлайн магазині Соmfi. Дані правочини було здійснено через дистанційну систему обслуговування Приват24 за допомогою фінансового номеру телефону клієнта. Згідно даних вибірки FINNUM: [NUMBER] фінансовий номер телефону до 22.06.2024 року 00:06:54 (тобто під час вчинення угод "Оплата частинами") [NUMBER] фінансовий номер телефону з 22.06.2024 року 15:46:39 до 27.06.2024 року 13:43:06 +380981231363 фінансовий номер телефону з 27.06.2024 року 13:43:06 Слід зазначити, що ФІНАНСОВИЙ НОМЕР ТЕЛЕФОНУ (відповідно до загальних положеннях Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку (п. 1.1.1.73.) - номер телефону клієнта, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції. Підтверджується клієнтом під час активації продукту за допомогою РОS-терміналу у відділенні банку, в банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІН- коду картки і СМС-паролем, а також в Приват24 (у разі зміни логіна користувача). Позивач приєднана до Умов і Правил шляхом підписання Анкети заяви від 18.04.2011. Для уникнення неправомірних операцій з рахунками Клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення Фінансового номеру телефону Клієнта та/або доступу до програмних комплексів Банку. В разі втрати Клієнтом Фінансового номеру телефону, підозрі доступу третіх осіб до Фінансового Номеру телефону та інших неправомірних дій третіх осіб із Фінансовим номером телефону Клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це Банк в будь-якому з доступних каналів: 3700, чат-онлайн, відділення Банку . На підставі звернення Клієнта про зазначений факт Банк знімає з номера телефону Клієнта ознаку "Фінансовий" та блокує аккаунт Клієнта в Системі "Приват24" з метою уникнення можливих шахрайських операцій з рахунками Клієнта (п. 1.1.2.1.10. Умов та Правил надання банківських послуг). Оглядом вибірки VКFМ встановлено, що типовий пристрій, який використовує клієнтка [PERSON] для входу в Приват 24 SМ-A127F|SAМSUNG, ANDROID 13. Також 21.06.2024 зафіксовано входи з інших пристроїв в акаунт Приват24 клієнтки: 2024-06-21 23:06:57, 2024-06-21 23:52:29 dеvice tуре: SМАRТРНОNE, IOS 17.5.1 user рhоnе: +380634963346 2024-06-21 23:36:32: dеvsce tуре: SМАRТРНОNE, ANDROID, 14 user рhоnе: +380634963346 іd: 37745442 іmеі: інформація відсутня 2024-06-21 23:43:59: dеvice tуре: ІРНОNE14,5, ІОS, 17.5.1 user рhоnе: +380634963346 іd: 37745442 іmеі: В1904300-ЕВ41-4АВ1-В7ВС-С6С44728950В Як видно з вищезазначеного, на нетипових для користувача [PERSON] пристроїв, які використані для входу в Приват24 був фінансовий номер телефону клієнта [NUMBER] . Під час вчинення спірних транзакцій Банком на фінансовий номер телефону направлялось ряд повідомлень: Повідомлення під час авторизації в Приват24: 21.06.2024 о 23:34:35 Багаторівневі ІVR-опитування про авторизацію в Приват 24; 21.06.2024 23:35:08 Текстові повідомлення в SМS про авторизацію в Приват 24; Повідомлення під час оформлення угод Оплата частинами: 21.06.2024 23:47:28 Сценарії в Сhаnnеls (Рrivat24): Оплата інвойсу в Приват24; 21.06.2024 23:51:16 Сценарії в Сhаnnеls (Ргivаt24): Оплата інвойсу в Приват24; Згідно даних аdminka.рrivat24 21.06.2024 зафіксовано зміну акаунта Приват24 клієнтки [PERSON] , а саме: 21.06.2024 о 23:06:54 за карткою [NUMBER] змінено пароль входу в Приват24 (пристрій - SМАRТРНОNЕ, IOS, 17.5.1, ІР-адреса - 88.155.223.4). Однак, під час зміни паролю, знову ж таки позивачеві на фінансовий номер телефону відправлено відповідне повідомлення для підтвердження зміни паролю, де користувачем підтверджено зміни в Акаунт Приват 24: 21.06.2024 о 23:06:04 Багаторівневі IVR-опитування про зміну паролю. Отже, спірні транзакції було здійснено шляхом створення платежів в системі дистанційного обслуговування клієнтів - Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією позивача. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів (в даному випадку інвойси, які оплачено Банком). Виходячи з матеріалів справи - відсутні докази того що спірні операції було вчинено поза волевиявленням позивача. У ПриватБанку існує доволі надійна систему захисту рахунків Клієнтів Банку і без за наявності фінансового номеру телефону неможливо отримати доступ до рахунку. Доказів втрати фінансового номеру позивачем при зверненні до суду не надано. При цьому, про доступ начебто третіх осіб до додатку Приват24 клієнт повідомив лише 24.06.2024,тобто через три дні після здійснення дій з картковим рахунком. Позивач звертаючись до суду та замовчуючи певні обставини, не довела того, що у списанні грошових коштів з її рахунку наявна вина банківської установи. Крім того, на підтвердження позовних вимог позивач посилається на витяг з ЄДРДР про вчинення кримінального правопорушення стосовно неї. Проте, сама лише наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Така правова позиція викладена Верховним Судом у своїх постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 144/287/17-ц провадження № 61-31835св18 від 10.04.2019 року, у справі №524/3979/16-ц провадження № 61-20290св18, де стороною у справі є АТ КБ Приватбанк стосовно застосування Умов та правил надання банківських послуг. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Однак, доказів, які б за наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення достеменно встановлювали факти здійснення шахрайських дій з картковими рахунками позивача суду не надано. Враховуючи докази, які додані до позовної заяви та обставини справи, які встановлено службовим розслідуванням, відповідач вважає, що позивачем не доведено належними, достатніми, допустимими і достовірними доказами порушень Банком умов укладеного між ними договору та вимог закону, які регулюють дані правовідносини, а відтак підстави для задоволення позову відсутні. За таких обставин просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог до АТ КБ ПриватБанк про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору, списання заборгованості та повернення списаних коштів - за безпідставністю. У встановлений строк відповідь на відзив позивачем не подана. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач є клієнтом АТ КБ "ПриватБанк" в якому на її ім`я відкрито карткові рахунки на отримання заробітної плати та кредитного ліміту. 21.06.2024 року по картці "Універсальна", яка відкрита на ім`я позивача, було оформлено договори споживчого кредиту "Оплата частинами" №24062136601162 від 21.06.2024 року на суму 43999 гривень та №24062136601157 від 21.06.2024 року на суму 28099 гривень. 24.06.2024 року [PERSON] звернулась до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення невстановленою особою, яка зайшовши в мобільний додаток "Приват24" отримала два кредити на загальну суму 72098 гривень на її картку № [NUMBER] , здійснивши оплату в торгівельних точках. 24.06.2024 року за її повідомленням було внесено відомості до ЄРДР за № 12024060490000380 та розпочато досудове розслідування. 25.06.2024 року [PERSON] звернулась із заявою до АТ КБ «ПриватБанк» з приводу незаконного оформлення споживчих коштів за номерами договорів №24062136601162 та №24062136601157. \~ \~ \~ \~ Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду ( постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності ( постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. При розгляді справи безспірно не встановлено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що позивачем не надано доказів, що спірні операції було вчинено поза її волевиявленням, зводяться виключно до припущень та не мають достатнього та достовірного доказового підтвердження. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи доводиться факт звернення [PERSON] до банку та до правоохоронних органів з приводу вчинення протиправних дій. \~ \~ \~ \~Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у позивача була дійсно відсутня воля на укладання договорів : №224062136601162 від 21.06.2024 року на суму 43999,00 гривень та №224062136601157 від 21.06.2024 року на суму 28099,00 гривень. \~ \~ \~ \~Позивач заперечує, що придбавала товар в торгівельній мережі в оплату частинами зі списанням грошових коштів з її карткового рахунку. \~ \~ \~ \~ Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів, сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, оскільки правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. \~ \~ \~ \~Разом з тим, слід зауважити, що перелік способів захисту, визначених у ст. 16 ЦК України , не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як правило, особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Іноді спосіб захисту порушеного права та інтересу прямо визначений спеціальним законом, який регулює певне цивільне правовідношення. \~ \~ \~ \~Визначення предмета та підстав спору є правом позивача. \~ \~ \~ \~Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. \~ \~ \~ \~Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. \~ \~ \~ \~Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. \~ \~ \~ \~До спірних правовідносин позивач просить застосувати ст.651 ЦК України. \~ \~ \~ \~Так, вказаною нормою закону визначені підстави для зміни або розірвання договору. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2 ст.651 ЦК України). \~ \~ \~ \~ У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст.651 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, у судовому порядку питання вирішується, якщо сторони договору не досягли згоди й одна із заінтересованих сторін звертається з вимогою до суду з двох підстав: має місце істотне порушення договору другою стороною, наявні інші випадки, встановлені договором або законом (ч.2 ст.651 ЦК України). \~ \~ \~ \~Натомість у ч.3 ст.651 ЦК України зазначено, що й без звернення до суду договір уважається розірваним або зміненим в силу самого факту односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково (якщо таке передбачено договором або законом). \~ \~ \~ \~В силу зазначених правових норм за загальним правилом, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє й не скасовує сам факт укладання та дії цього договору включно до моменту його розірвання. \~ \~ \~ \~Позивачем заперечено факт укладання кредитних договорів. \~ \~ \~ \~Те, яким чином та у який спосіб здійснюється (оформлюється) вияв учасників правочину на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, передбачено статтею 205 ЦК України. \~ \~ \~ \~Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. \~ \~ \~ \~Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі. \~ \~ \~ \~Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України. \~ \~ \~ \~Отже, обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові в зазначеній частині. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідач не надав доказів та підтвердження того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла використанню невстановленою особою її персональних даних, що призвело до відповідних платіжних операцій, які позивачем не визнаються, тому суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову в частині зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за №224062136601162 від 21.06.2024 року на суму 43999,00 гривень та №224062136601157 від 21.06.2024 року на суму 28099,00 гривень, припинивши нарахування процентів та штрафних санкцій. Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, висвітленими Верховним Судом у постановах: від 26 серпня 2020 року в справі № 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19); від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 ; від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19). Суму відшкодування за вказаними договорами позивач не позбавлена права стягнути з винних осіб, встановлених у кримінальному порядку, якщо такі особи будуть виявлені. Розподіл судових витрат підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що вказаний спір виник у зв`язку з порушенням прав позивача, як споживача банківських послуг, від сплати судового збору у судах на всіх стадіях розгляду вона звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача , згідно ст.141 ЦПК України, у загальному розмірі 2461, 20 гривень ( 1211, 20 гривень за задоволену позовну вимогу та 1250 гривень за витрати на правову допомогу).

Outcome: partial