Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку. Після смерті спадкодавця спадкоємцем першої черги спадкування за законом є позивач, спадкоємці за заповітом відсутні. Однак, приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, будинок збудований в 1983 році, але не введений в експлуатацію. Таким чином позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину і змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі представника, просить розглянути справу на розсуд суду. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулася [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, про що свідчить надана нотаріусом на ухвалу суду копія спадкової справи № 205/2021. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок розташований за адресою [ADDRESS] , оскільки документ, який посвідчує право власності на будинок, відсутній. Рекомендовано звернутися до суду . Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до листа Знам`янського МКП "БТІ" № 74 від 12.02.2024 та даних технічного паспорту, виготовленого Знам`янським МКП "БТІ" станом на 01.01.2013, житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі дозволу на індивідуальне житлове будівництво видане інженером-інспектором державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Знам`янської міської ради народних депутатів 10.11.1983 на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської ради народних депутатів від 16.11.1982 за №416 в цілому. Спадкодавець [PERSON] побудував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в 1983 році, але на той час не прийняв його в експлуатацію і не отримав документа, який посвідчує право власності на нерухоме майно. Станом на 13.09.2024 самочинно побудованих будівель, побудов, добудов, прибудов, перебудов, перепланувань не виявлено. Довідка виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області №01-40/1467/6 від 09.08.2022 свідчить про те, що [PERSON] на час своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом із [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі\~ст.\~3\~зазначеного Закону\~право власності\~та інші\~речові права\~на нерухоме\~майно,\~набуті згідно\~з діючими\~нормативно-правовими\~актами до\~набрання чинності\~цим Законом,\~визнаються державою. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1935, якою затверджено тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05.08.1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об`єкти будівництва. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформована нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.08.2023 за №344087037 на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - відсутні. Відповідно до п. 4.2.ст.5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції від 15.04.2024: якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 15.04.2024 року: Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснення нотаріуса, позивач не зможе прийняти спадщину у вигляді нерухомого майна у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно; його донька [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, а також в зв`язку з неможливістю іншим способом вирішити спірне питання через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає необхідним за позивачем визнати право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом в судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved