Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Голова ОК «Жемчужина на Сахарова» Васильєв С. звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 30830 грн, інфляційні витрати у розмірі 60,88 грн та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 27,01 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 08.08.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. В судове засідання, призначене на 04.02.2025 року представник позивача Муравенко К.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, однак 31.01.2025 року звернулася до суду з заявою, в якій просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання ухвали суду та судових повісток за останнім відомим місцем проживання, однак, у судове засідання, призначене на 04.02.2025 року не з`явилася, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Згідно з п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що одна судова повістка була повернута поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а інша судова повістка була отримана відповідачем особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою представника позивача, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, оскільки, надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ОК «Жемчужина на Сахарова» створений на добровільних засадах для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з чотирьох багатоповерхових житлових будинків, розташованих за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . З 2021 року ОК «Жемчужина на Сахарова» організовує та забезпечує утримання будинку [ADDRESS] , розташованому в даному єдиному майновому комплексі, який переданий на баланс ОК «Жемчужина на Сахарова» актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 01.07.2021 року, та відповідно сприяє співвласникам багатоквартирного будинку в належному та якісному утриманні їх спільного майна. Обслуговуючий кооператив діє на підставі статуту, затвердженого протоколом №1 від 26.03.2018 року та у відповідності до норм чинного законодавства. Відповідно до п.2.3 статуту обслуговуючий кооператив здійснює експлуатацію і ремонт будинків та утримання прибудинкових територій за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Пунктами 2.4, 2.5 статуту визначено, що основна діяльність обслуговуючого кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання будинків та прибудинкової території, сприяння членам (асоційованим членам) кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Видом діяльності обслуговуючого кооперативу є комплексне обслуговування об`єктів. Відповідно до п.1.3 статуту кооператив є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами (асоційованими членами). Господарче забезпечення діяльності може здійснюватися власними силами кооперативу (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до п.2.1 статуту, метою створення обслуговуючого кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,8 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 01.08.2023 року №341139720. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. ОК «Жемчужина на Сахарова» є колективним споживачем та відповідно не встановлює тарифи на будь-які комунальні послуги. ОК «Жемчужина на Сахарова» забезпечує постачання комунальних послуг від мережі централізованих інженерно-технічних систем до окремого приміщення з використанням спільного майна співвласників багатоквартирного будинку - внутрішньобудинкових мереж. Згідно зі ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством. Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч.ч.1,2 ст.10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Кожного місяця, в період з 01.02.2022 року по 30.04.2024 року ОК «Жемчужина на Сахарова» нараховувалась плата за отримані відповідачем [PERSON] житлово-комунальні послуги, однак відповідач протягом тривалого часу не виконувала обов`язки і не сплачувала регулярно і в повному обсязі житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 30830,93 грн, яка складається з: -внески на утримання будинку та прибудинкової території 12226,22 грн; -опалення 6621,39 грн; -охорона спільного майна 6731,31 грн; -опалення МЗК 863,19 грн; -утримання котельні 2605,97 грн; -відшкодування додаткових витрат 1113,62 грн; -предоплата для альтернативного джерела електропостачання 463,78 грн; -послуга поводження з побутовими відходами 277,77 грн; -гаряча вода 1197,76 грн; -холодна вода 386,76 грн; -електроенергія 293,28 грн. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст.322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 10 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Згідно з ч.2 ст.625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. За змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складає: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Сума заборгованості за житлово-комунальні послуги складає 30830,93 грн, сума інфляційних втрат складає 60,88 грн, сума 3% річних за прострочення виконання зобов`язань складає 27,01 грн. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3% річних. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved