Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси із заявою звернулась [PERSON] , за участю заінтересованої особи: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за якою просить суд встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до якого вона є власником 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за № 13690 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., посилаючись на такі обставини. 29 серпня 2002 року між [PERSON] , заявниця по справі, та її чоловіком [PERSON] , [PERSON] , дочкою заявниці, (покупці) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого [PERSON] є власником 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за № 13690 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. На сьогоднішній день виникла необхідність в юридичному оформленні правовстановлюючого документа для подальшого продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, де отримала усну відмову в проведенні реєстраційних дій через розбіжності в написанні прізвища у договорі купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 13690 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. У паспорті заявниці зазначено прізвище « [PERSON] », натомість у договорі купівлі-продажу зазначено прізвище « [PERSON] », тому вказана помилка перешкоджає заявниці провести юридичне оформлення правовстановлюючого документу на вищезазначене нерухоме майно. Саме тому заявниця вимушена звертатись до суду для встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Красільнік Аліна Віталіївна, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 серпня 2002 року між [PERSON] , заявниця по справі, та її чоловіком [PERSON] , [PERSON] , дочкою заявниці, (покупці) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого [PERSON] є власником 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за № 13690 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. При проведенні реєстраційних дій щодо квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] звернулася до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, отримала усну відмову в проведенні реєстраційних дій через розбіжності в написанні прізвища у договорі купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 13690 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., а саме: у паспорті заявниці зазначено прізвище « [PERSON] », натомість у договорі купівлі-продажу зазначено прізвище « [PERSON] », тому вказана помилка перешкоджає заявниці провести юридичне оформлення правовстановлюючого документу на вищезазначене нерухоме майно. Факт належності [PERSON] 1/3 частини відповідно до договору купівлі-продажу підтверджується даними про зареєстроване місце її проживання відповідно до довідки № К7-118757-ф/л від 22 червня 2023 року, в якому адреса заявниці співпадає з адресою, яка вказана в договорі купівлі-продажу, а саме: [ADDRESS] . Збігаються дані заявниці щодо імені та по батькові в паспорті та договорі купівлі-продажу. За квитанцією про оплату за споживання житлово-комунальних послуг квартири за адресою: [ADDRESS] , зазначено прізвище, ім`я та по-батькові заявниці. Квартира була придбана [PERSON] та її чоловіком [PERSON] та її донькою [PERSON] в рівних частках. На підтвердження факту належності правовстановлюючого документу додано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданий Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01 травня 2023 року, актовий запис № 1193, в якому співпадає прізвище заявниці. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази, встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до якого [PERSON] є власником 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за № 13690 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., є очевидним та обґрунтованим, та оскільки вказані вище розбіжності та неточності позбавляють заявницю реалізувати свої права, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявниця. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved