Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у жовтні 2024 року звернувся до суду із указаним позовом в інтересах [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що 07.10.2024 позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але в оформленні спадкових прав йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Як поважні причини пропуску строку прийняття спадщини представник позивача зазначив, що позивачу не було відомо про наявність спадщини. Мати проживала самотньо. Через складні сімейні стосунки позивач з матір`ю не спілкувався. За життя мати говорила, що будинок переписала на онука, так як від рідні допомоги не дочекаєшся. Тому позивач не подав заяву на прийняття спадщини. Також представник позивач вказав, що його довіритель протягом 2017-2020 років офіційно перебував на заробітках у Російській Федерації, та через запровадження карантинних обмежень зміг повернутися в Україну, лише перед початком повномасштабного вторгнення Росії в Україну. Позивач дізнався про те, що будинок в якому жила мати не переоформлений лише в цьому році. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 09.10.2024 було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання, а також за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 03.12.2024 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву в якій зазначив, що просить суд провести розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представниця відповідача також подала заяву, у якій зазначила, що просить суд розглядати справу без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце спадкові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Кудряве Охтирського району Сумської області (а.с. 2, 3, 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина усе належне їй майно, зокрема на будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, який розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с. 4). З довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької міської ради від 04.10.2024 за №\~0410/2 вбачається, що на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до\~повідомлення та\~Інформаційних довідок\~із Спадкового\~реєстру від\~21.10.2024\~за №\~78826040\~та №\~78826043\~наданих приватним\~нотаріусом Охтирського\~районного нотаріального\~округу Сумської\~області Гребіником\~О.Д., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с. 23-25). Отже, судом установлено, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв. Приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д. постановою від 07.10.2024 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 5). Згідно ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~положень ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях\~1261-1265\~цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ст. 1261 ЦК України). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини установлений частиною 1 статті 1270 ЦК України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 16.08.2023 по справі № 758/13293/18 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зважаючи на сукупність обставин зазначених представником позивача зокрема про те, що протягом 2017-2020 років, тобто протягом установленого законом строку для прийняття спадщини після смерті матері позивач перебував на заробітках в Російській Федерації, що підтверджується документально (а.с. 8-12), у подальшому були запроваджені карантинні обмеження у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та розпочалося повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України у зв`язку з чим територія Тростянецької громади була окупована, відсутність заперечень відповідача проти позову, а також те, що спадщина до цього часу ніким не прийнята і не оформлена, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved