Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] 25.08.2024 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказавши третьою особою по справі службу в справах дітей Орининської сільської ради. Ухвалою суду від 01.10.2024 року замінено третю особу службу у справах дітей Орининської сільської ради на виконавчий комітет Орининської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивача вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі , за рішенням суду від 23.03.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не спілкується з ним, не слідкує за його життям та здоров`ям. Не приділяє уваги у формуванні особистості, не піклується про дитину, матеріально не утримує. За актом обстеження умов проживання сім`ї від 17.06.2024 р. складеного службою у справах дітей Орининської сільської ради встановлено, що у будинку чисто, охайно, діти мають власну кімнату, забезпечені одягом та взуттям. Батько [PERSON] аліменти не сплачує, матеріально не допомагає, участі у вихованні не приймає. За актом обстеження від 17.06.2024 р. вказано, що позивачка багатодітна матір, виховує трьох неповнолітніх дітей, належно виконує материнські обов`язки, створює необхідні умови для повноцінного росту та розвитку своїх дітей, а [PERSON] перший чоловік [PERSON] , участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує. За довідкою Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району №23-02/100 від 07.05.2024 р. вбачається, що батько [PERSON] не цікавиться з 2015 р. по 2024 р. навчанням та вихованням свого сина [PERSON] в закладі загальної середньої освіти, не відвідував батьківські збори та навчальний заклад взагалі. За довідкою-характеристикою учня 9-го класу Довжоцького ліцею [PERSON] виховується у повній сім`ї, мати виконує належний догляд за сином, вітчим- [PERSON] перебуває на військовій службі у ЗСУ. Позивач уклала декларацію з лікарем Довжоцької амбулаторії сімейної медицини №15 [PERSON] , сина на огляд та обстеження приводить тільки вона, цікавиться його здоров`ям та розвитком. З часу укладення декларації відповідач ні разу не приводив сина на огляд до лікаря. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити повністю, не заперечили щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем зареєструвала шлюб з [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві, через оголошенням на сайті суду в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивачка в судовому засіданні. Представник третьої особи виконавчого комітету Орининської сільської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що відповідач життям, здоров`ям, розвитком дитини не цікавиться протягом тривалого часу. До суду подали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідача не пам`ятає, останній з ним зв`язку не підтримує, не надає матеріальної допомоги, вважає своїм батьком вітчима з яким мати проживає в шлюбі. Ухвалою суду від 02.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, неповнолітнього [PERSON] , свідка дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.04.2008 р. який був розірваний рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2012 року по справі №2208/1908/12 (а.с.6). За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження (а.с.8). Після розірвання шлюбу син проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивач з 2012 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає з позивачкою та вітчимом [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , перебуває на їх утриманні, вказане підтверджується актом обстеження умов проживання від 17.06.2024 року та від 17.06.2024 року (а.с.11,12), витягом з реєстру територіальної громади №2022/001025661 від 07.11.2022 року (а.с.9), довідки від 23.04.2024 року № 285/2 виданої Кадиєвецьким старостинським округом Орининської сільської ради (а.с.10). Відповідач за період навчання [PERSON] в закладі середньої освіти не відвідував батьківські збори за період 2015-2024 рр., що підтверджується довідкою від 07.05.2024 року №23-02/100 (а.с.13), за період укладення декларації у лікаря Довжоцької амбулаторії сімейної медицини №15 [PERSON] на огляд приводила [PERSON] позивачка, відповідач участі не брав, що підтверджується довідкою від 18.06.2024 року, довідкою №256 від 22.04.2024 року (а.с.14-15). Відповідач матеріально сина [PERSON] не забезпечує, добровільно кошти не надає, бажання на утримання дитини не проявляє. Відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем та його представником доказів видно, що відповідач як батько з 2015 року сином не цікавиться, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не провідує сина, не цікавиться його розвитком, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що порушує нормальні самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Зазначені обставини підтверджуються: актами обстеження умов проживання (а.с.11-12), довідкою Довжоцького ліцею від 07.05.2024 року (а.с.13), Довідкою лікаря (а.с.14), Довідкою Довжоцької сільської ради від 22.04.2024 року (а.с.15), характористикою з Довжоцького ліцею (а.с.16), поясненнями свідка [PERSON] , а також поясненнями непоновнолітнього [PERSON] в судовому засіданні. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно висновку (а.с.45-47) служби у справах дітей Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, затвердженого протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 28.08.2024 року №8, встановлено, що доцільно позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього сина (а.с.45-47). Враховуючи надані суду докази, висновок органу опіки та піклування, пояснення неповнолітнього [PERSON] , суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав відповідача підлягають до задоволення. Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України у випадку зміни поведінки та свого ставлення до сина. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач працездатного віку, доказів, що в нього є інші утриманці суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення також.

Outcome: approved