Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2014 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 13 977,91 грн та заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 грудня 2014 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 906,39 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 8 876,65 грн, 3 % річних у розмірі 2 616,81 грн, що разом складає 26 377,89 грн. А також позивач просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії з 01 березня 2018 року по 09 грудня 2021 року у розмірі 9 250,41 грн та за постачання гарячої води за період з 01 березня 2018 року по 09 грудня 2021 року у розмірі 6 425,91 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 303,48 грн, 3 % річних у розмірі 392,38 грн, що разом складає 18 371,18 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 10 грудня 2021 року по 01 травня 2024 року у розмірі 17 597,92 грн та заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 10 грудня 2021 року по 01 травня 2024 року у розмірі 2 657,25 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 198,13 грн, 3 % річних у розмірі 15,64 грн, що разом складає 20 468,94 грн. Також просили стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , в тому числі до квартири [ADDRESS] , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Споживачами за вказаною адресою до 28 лютого 2018 року була [PERSON] , у період з 01 березня 2018 року по 09 грудня 2021 року - [PERSON] та [PERSON] , а з 09 грудня 2021 року - [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, [PERSON] у період з 07 листопада 2013 року по 10 грудня 2021 року була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому, 27 лютого 2018 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та [PERSON] укладено договір № 4602383/199 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. У період з 01 березня 2018 року по 10 грудня 2021 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] споживали послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, але не виконували обов`язку з оплати спожитих послуг належним чином. З 10 грудня 2021 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування квартири від 10 грудня 2021 року. Також зазначає, що 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)). Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. До теперішнього часу вищезазначений договір між відповідачами та позивачем так і не укладався, однак фактом приєднання споживачів до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг. Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідачі упродовж певного періоду споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на них покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті ними послуги. Однак, у період з 01 грудня 2014 року по 28 лютого 2018 року відповідач [PERSON] своєчасно не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення /постачання теплової енергії за отримані послуги з гарячого водопостачання в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 14 884,30 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 13 977,91 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 906,39 грн. У період з 01 березня 2018 року по 09 грудня 2021 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за отримані послуги з гарячого водопостачання в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 15 676,32 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 9 250,41 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 6 425,91 грн. У період з 10 грудня 2021 року по 01 травня 2024 року відповідач [PERSON] своєчасно не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення /постачання теплової енергії за отримані послуги з гарячого водопостачання в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 20 255,17 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 17 597,92 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 2 657,25 грн. Також, оскільки відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання ухвали. Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 12 червня 2024 року, що міститься в матеріалах справи, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року про залишення позову без руху доставлено до електронного кабінету позивача 12 червня 2024 року о 21-00 год. 18 червня 2024 року, тобто з дотриманням встановленого судом процесуального строку, позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано позовну заяву у новій редакції. Таким чином, позивачем виконано вимоги ухвали від 11 червня 2024 року про залишення позову без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, [PERSON] отримала особисто 24 липня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved