Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник заявника адвокат Колесніков С. у липні 2024 року звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ХС №009378, виданий 06.12.2001 року на підставі рішення Білозерської селищної ради народних депутатів №215 від 25.10.2001 року на ім`я [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що згідно вищезазначеного Державного акту про право власності на земельну ділянку заявнику належить земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , проте, при видачі зазначеного акту була допущена помилка, а саме по-батькові заявника зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». У зв`язку із зазначеним, оскільки заявник із вказаними розбіжностями у документах, не може розпорядитися її земельною ділянкою, вимушена звернутись до суду із цією заявою. Ухвалою суду від 22.07.2024 року відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, представник заявника надав суду заву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник Білозерської селищної ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявник має повне ім`я по-батькові [PERSON] , громадянка України, народилася [INFO] . З матеріалів справи убачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №009378 від 06.12.2001 року виданий на підставі рішення виконавчого комітету Білозерської селищної Ради народних депутатів №215 від 25.10.2001 року на ім`я [PERSON] . Згідно зазначеного акту заявнику передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.0765 гектарів. Земельна ділянка розташована у [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1997 року [PERSON] та членам її сім`ї належить на праві приватної, спільної власності нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа ПП «Херсонтехнопроект» від 10.07.2024 №34 [PERSON] повідомлено, що виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі за адресою: [ADDRESS] не можливо через протиріччя в документах, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №009378 від 06.12.2001 року вказано власником [PERSON] , а в акті узгодження зовнішніх меж землекористування від 20.03.2001 року [PERSON] , що відповідає паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 15.11.1996 року. Так, відповідно до\~ст.293 ЦПК України, п.п.4,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду\~України за\~№5\~від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в правовстановлюючому документі допущено описку у букві по-батькові власника майна заявника і, правовстановлюючий документ а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №009378 від 06.12.2001 року належить [PERSON] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в подальшому розпорядженню її майном. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved