Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визначити місце проживання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Свої вимоги, аргументує тим, що з 07.11.2019 він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З початку російської агресії, з міркувань безпеки, подружжя залишили територію України та виїхали до Королівства Нідерландів. Під час перебування за кордоном дружина [PERSON] допустила подружню зраду, після чого, за погодженням адміністрації помешкання, де проживала сім`я, він був змушений залишити місце тимчасового проживання разом з донькою [PERSON] , [INFO] , адже їй позиція стосовно проживання саме з батьком була непохитною. Влітку 2024 року, за спільним бажанням його та старшої доньки [PERSON] , було прийнято рішення, повернутися до України. В даний час донька має всі необхідні умови для комфортного проживання та розвитку дитини, він має достатній заробіток для її забезпечення. Донька [PERSON] , також виявила бажання проживати разом з батьком, але відповідач [PERSON] не погоджується з цим та усіляко перешкоджає. Оскільки добровільно спір вирішити неможливо, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду на 11 год. 00 хвилин 11 листопада 2024 року. 11.11.2024 у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено до 14 год 00 хвилин 04 грудня 2024 року. 04.12.2024 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 09 год 00 хв 16 січня 2025. 16.01.2025 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області оголошена перерва у справі до 09 год 00 хв 31 січня 2025 року. ІІІ. Позиції сторін. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги. Позивач зазначає, що у 2022 році він з відповідачем та трьома їхніми доньками переїхали проживати до Нідерландів. До липня 2024 року він проживав в Нідерландах. Після конфлікту з дружиною, з липня 2024 року до 10 серпня 2024 він та старша донька проживали в Нідерландах окремо від його дружини та двох доньок. Донька [PERSON] навчалася онлайн в українській школі і вона визначилася, що разом з батьком повернеться жити в Україну. Дочка навчається в школі №5 м.Прилуки. Дружина приїздила в Україну і спілкувалася з донькою. Після спілкування з [PERSON] дружина поїхала в Нідерланди з іншими двома доньками, а донька [PERSON] залишилась з ним. Він повністю забезпечує доньку. Наявність спору між ним та відповідачем підтверджується зверненням останньої до правоохоронних органів про викрадення доньки батьком. В Нідерландах вони проживали у п`ятьох в одній кімнаті площею 24 м2 , а тому в Україні умови проживання для доньки значно кращі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. При цьому пояснив, що відповідачка повідомила про наявність спору щодо проживання дитини. Батько має право на утримання дитини, на даний час дитина доглянута, навчається, відвідує гуртки. Представник третьої особи Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 07 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на [PERSON] , про що складено актовий запис №334 Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області( а.с.28) [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29) [INFO] народилася [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.30) [INFO] народилася [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.31) Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду відкрито провадження у справі №742/4278/24 (провадження №2/742/1284/24) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с.35) Згідно з довідки від 06.07.2023 року №01-55/135, вбачається що [PERSON] відвідує гурток «Дівоча школа «Асоль» Центру творчості дітей та юнацтва. На заняття [PERSON] приводить та забирає тато [PERSON] . Він активно займається вихованням дитини, цікавиться її досягненнями. Усіма матеріалами, необхідними для занять гуртка, забезпечує тато(а.с.43) Відповідно до довідки від 12.08.2024 року №210/01-30, підтверджується, що [PERSON] навчається у 2-Б класі Прилуцького ліцею №5 імені Віктора Андрійовича Золоткіна Прилуцької міської ради Чернігівської області(а.с.44) Згідно з довідки практичного психолога Прилуцького ліцею №5 імені Віктора Андрійовича Золоткіна Прилуцької міської ради Чернігівської області про спостереження адаптаційного періоду учениці 2-Б класу [PERSON] , проходить достатньо успішно процес адаптації до нових умов навчання (перехід в нову школу з іншої країни), вільно спілкується з однокласниками та вчителями, активна на уроках та перервах, добре йде на контакт з психологом та новими педагогами, проявляє зацікавленість до різних аспектів шкільного життя, своєчасно виконує домашні завдання. В ході проведених бесід [PERSON] неодноразово говорила, що задоволена перебуванням в Україні, проживанням з татом, зазначала й те, що подобається ходити в українську школу. Дівчинка розповіла, що щоденно спілкується з сестричками та мамою, які проживають в Нідерландах(а.с.46) Відповідно до довідки від 10.09.2024 року, вбачається, що [PERSON] працює у приватного підприємця [PERSON] на посаді маркетолог із просуванням товарів в інтернеті, заробітна плата за місяць становить п`ятнадцять тисяч гривень(а.с.47) Згідно з висновку від 06.11.2024 року №00-16/7560, органу опіки та піклування Прилуцької міської ради щодо визначення проживання дитини з батьком, [PERSON] , офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, створив належні умови для проживання та навчання доньки, забезпечує її всім необхідним. З родиною проживає бабуся [PERSON] , яка також доглядає за дитиною. Мати [PERSON] , проживає окремо в іншій країні, проте з донькою спілкується. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , при цьому батькові не чинити жодних перешкод стосовно спілкування доньки з матір`ю та всіляко сприяти цьому(а.с.64) Відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати (доходу грошового забезпечення) застрахованим особам, вбачається, що заробітну плату [PERSON] отримує (а.с.117,122-124) Згідно з довідки від 30.01.2025 року, вбачається, що [PERSON] працює директором товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА№17» с-ще Мала Дівиця, Прилуцького району, що зазначено у статусі підприємства та зареєстровано в даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с.135) Відповідно до трудового договору від 29.01.2025 року позивач з ФОП [PERSON] на умовах фрілансу на посаді маркетолога із просуванням товарів в інтернеті отримує щомісячний дохід в сумі 15 000 грн(а.с.136-137) Відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством №86-ЗТ, листа ТОВ «Енера Чернігів» від 17.12.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» та [PERSON] в особі представника [PERSON] укладено договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством за адресою: [ADDRESS] . Сума доходу за вказаним договором від продажу енергії за «зеленим» тарифом за 2024 рік становить 260666 грн 74 коп(а.с.140,144) Позивач [PERSON] , має власні заощадження в іноземній валюті, що в гривневому еквіваленті становить 54391 грн 54 коп., що підтверджується довідкою ПриватБанк від 28.01.2025(а.с.138) Відповідно до розписки від 04.07.2024, підтверджується, що [PERSON] , отримала від [PERSON] , грошову допомогу на утримання дітей в розмірі 900 євро(а.с.139) [PERSON] зареєстрований та фактично проживає в приватному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] . Будинок належить матері позивача - [PERSON] , яка в свою чергу склала заповіт на вказаний житловий будинок на користь [PERSON] (а.с. 25,114) Відповідно до довідки №551 від 25.07.2018 про реєстрацію місця проживання виданої Заїздською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.32) Згідно Акту обстеження умов проживання сім`ї від 19.08.2024 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Кулій Л.Г., в приватному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що приватний будинок з усіма комунальними зручностями, складається з двох кімнат, коридору, кухні, є побутова техніка. У дитини є окрема кімната з меблями, облаштоване місце для навчання. За місцем проживання створені належні умови для проживання дитини(а.с.42) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі потрібно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди передусім повинні враховувати інтереси самої дитини, оцінюючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України дає підстави для висновку, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини,(в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19 (провадження № 61-19210св20). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Повертаючись до даної справи суд констатує, що з наданих та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивач і відповідач перебувають в шлюбі з 07 листопада 2019 року. Мають доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає без реєстрації разом з батьком [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності матері останнього [PERSON] , яка склала заповіт на вказаний житловий будинок на користь позивача. За місцем фактичного проживання [PERSON] створені всі належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження житлових умов та висновком органу опіки та піклування. Батько дитини [PERSON] працевлаштований, має стабільний дохід, та має можливість матеріально забезпечувати дитину, здійснювати за нею догляд. Крім того, [PERSON] надає відповідачу допомогу на утримання дітей, які проживають з дружиною за кордоном, що підтверджується відповідною розпискою [PERSON] . В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебуває справа №742/4278/24, провадження №2/742/1284/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мати дитини [PERSON] залишила територію України та з 2022 року проживає в Нідерландах разом з доньками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, як б свідчили про те, що остання отримує достатній дохід, який може забезпечити належні умови щодо утримання та забезпечення малолітньої доньки [PERSON] та створила необхідні умови для проживання дитини разом з матір`ю. З досліджених в судовому засіданні довідок та характеристик з дошкільного навчального закладу в якій навчається [PERSON] , вбачається, що позивач має позитивні характеристики. Дитина має задовільний рівень розвитку та матеріального забезпечення. Батько доньки постійно піклується про неї, бере участь у її навчанні та вихованні, у духовному та фізичному розвитку, за межами шкільного навчання [PERSON] відвідує додаткові заняття, гуртки, батько створює комфортні умови для проживання дитини, забезпечує її всім необхідним. Прилуцьким центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді , а також органом опіки та піклування Прилуцької міської ради в ході перевірки умов проживання дитини з батьком [PERSON] встановлено, що дитина [PERSON] однаково добре ставляться як до батька так і до матері, але хоче проживати з батьком та ходити до української школи. З мамою донька спілкується. Дані обставини, підтверджені також і показаннями практичного психолога Прилуцького ліцею №5 імені Віктора Андрійовича Золоткіна Прилуцької міської ради Чернігівської області про спостереження адаптаційного періоду учениці 2-Б класу [PERSON] , де зазначено, що дівчинка проходить достатньо успішно процес адаптації до нових умов навчання. В ході проведених бесід, [PERSON] неодноразово говорила, що задоволена перебуванням в Україні, проживанням з татом. Вона щоденно спілкується з сестричками та мамою, які проживають в Нідерландах. Даний висковок Прилуцького центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді свідчить про те, що старша донька [PERSON] виявила бажання проживати разом з батьком в Україні. Також суд повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування, яким встановлено, що проживання доньки [PERSON] разом зі своїм батьком - [PERSON] не суперечитиме інтересам дитини. Доводи представника відповідача про те що відповідачка звернулася до правоохоронних органів Нідерландів з заявою про викрадення батьком дитини, не є вирішальним під час прийняття рішення, оскільки на час розгляду справи відсутні судові рішення про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю, а тому дане звернення свідчить тільки про наявність спору між сторонами про місце проживання доньки. Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, а саме висновками та довідками дитячого навчального закладу та висновками з школи де навчається дитини, а також висновком органу опіки та піклування Прилуцької міської ради, суд враховуючи вік дитини, яка проживає та бажає надалі проживати разом з батьком, який піклується про її фізичне та духовне виховання, займається її оздоровленням, той факт, що дитина залишиться у звичному для себе середовищі, продовжує відвідувати школу, у якій навчалася, спілкуватися зі своїми однокласниками, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, що відповідатиме найкращим інтересам самої дитини. Також суд вважає за необхідне зазначити , що проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved