Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року позов [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів - задоволено (Т. 2 а. с. 82-90). Судові витрати по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів покладено на ТОВ «ФК «АЛАНД». В задоволені позову [PERSON] до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовлено. Судові витрати по справі за позовом до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню покладено на позивача. В задоволені позову [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. про стягнення витрат та основної винагороди приватного виконавця - відмовлено. Судові витрати по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л., про стягнення витрат та основної винагороди приватного виконавця покладено на позивача. 23 січня 2025 року на адресу суду надійшла заява адвоката Забари Альони Володимирівни подана в інтересах позивача про розподіл судових витрат по справі, а саме про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. 00 коп. Згідно якої просила стягнути з ТОВ «ФК «АЛАНД», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С., Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн. 00 коп. Сторони в судове засідання не з`явились про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Приватний виконавець Дорошкевич В. Л. 29 січня 2025 року подала на адресу суду заяву в якій просила в задоволені заяви позивача - відмовити (Т. 2 а. с. 117-119). Суд ознайомившись із заявою, дослідивши докази, що додані до неї, а також матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з рішення суду, судом в задоволені позовних вимог до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С., Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. відмовлено і судові витрати в цій частині позовних вимог покладено на позивача. Тому вимога позивача про стягнення з вказаних осіб судових витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною і такою що задоволенню не підлягає. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу за позовом до ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів суд приходить до такого. Представник позивача на підтвердження понесених позивачем витрат надав суду договір №334 про надання правової допомоги від 27 травня 2024 року, акт №79 від 28 вересня 2024 року, акт №78 від 04 червня 2024 року, акт №44 від 10 червня 2024 року, акт №6 від 22 січня 2025 року, платіжні інструкції: №@2PL082055 від 31 травня 2024 року, №@2PL188400 від 28 вересня 2024 року, №@2PL705374 від 10 червня 2024 року, №0.0.4150154621.1 від 22 січня 2025 року, рахунок на оплату №89 від 26 вересня 2024 року, рахунок на оплату №50 від 10 червня 2024 року, рахунок на оплату №88 від 31 травня 2024 року, рахунок на оплату №5 від 22 січня 2025 року (Т. 2 а. с. 99-109). Ознайомившись із доданими до заяви про розподіл судових витрат документами, врахувавши критерії визначені в ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що оскільки судом позов задоволено, при цьому заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірними із критеріями зазначеними і ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. 00 коп., які зазначені в заяві та в актах: №79 від 28 вересня 2024 року, №78 від 04 червня 2024 року, №44 від 10 червня 2024 року, №6 від 22 січня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial