Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачів 25.11.2024 року представник позивачів-адвокат Гренджа В.Ю. подала суду позов в інтересах позивачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] доводилися позивачам рідними батьками. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно померлих. До спадкової маси входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай) на території колишнього КСП «Нове життя», розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); право на земельну частку (пай) на території колишнього КСП «Нове життя», розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За життя батьки позивачів заповітного розпорядження не залишили. Позивачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вважаються належними спадкоємцями першої черги за законом до майна померлих [INFO] матері [PERSON] , 1939 р.н., та померлого [INFO] батька [PERSON] , 1945 р.н. [PERSON] , [INFO] , брат позивачів, помер [INFO] , дітей не мав та з дружиною не проживав. Позивачі дійшли згоди між собою про поділ спадкового майно померлих батьків, та бажали укласти договір про поділ спадкового майна в натурі. Зокрема, за домовленістю між позивачами спадковий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом переходить у приватну власність [PERSON] , а позивачі [PERSON] та [PERSON] бажають кожен отримати у спадщину право на земельну частку (пай), розміром 0,71 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало їх матері [PERSON] (сертифікат серії ЗК 0109503) та батьку [PERSON] (сертифікат серії ЗК 0109348). Однак, при зверненні представником позивачів [PERSON] до нотаріуса [PERSON] з проханням укласти договір про розподіл спадщини між спадкоємцями, виявилося, що у зв`язку з відсутністю правоустановчих документів на спадковий житловий будинок, втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК 0109503 укласти договір про розподіл спадщини між спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є неможливим, незважаючи, що з приводу поділу спадкового майна спору між спадкоємцями не має. Також, Дунаєв Ю.М., приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу відмовив представнику позивача [PERSON] - [PERSON] , у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай), розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, та частку у праві на земельну частку (пай) розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлому [INFO] [PERSON] , в цілому, оскільки на дане спадкове майно відсутні документи, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності на це нерухоме майно, відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай), та у зв`язку з наявною інформацією стосовно кола осіб, які прийняли спадщину, частки спадкоємців є рівними та становлять по 1/3 частці. Окрім цього, при перевірці родинних стосунків між спадкоємцями та спадкодавцями виявлено розбіжності в Державному реєстрі актів цивільного стану щодо дати народження та одруження батьків позивачів - [PERSON] та [PERSON] , що унеможливлює нотаріусу встановити родинний зв`язок між померлими та позивачами, як між сином і батьком, так і як між подружжям. За вищенаведених підстав, на даний час позивачі не можуть укласти договір розподілу спадщини між спадкоємцями за законом, та отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] просить визнати за ним право власності на спадковий будинок, а [PERSON] та [PERSON] - на земельні частки (паї). Винесені в справі процесуальні рішення Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від: -27.11.2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; -03.01.2025 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову у зв`язку з передчасністю, а саме встановлення судом, що визнання позову суперечить закону з огляду на наявність розбіжностей в актах цивільного стану спадкодавців та спадкоємця ( [PERSON] ), які встановлені приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М. у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №217/02-31 від 11.10.2024 року; -27.01.2025 року витребувано від приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №140/2024, яка заведена 11.10.2024 року за майном померлої [INFO] [PERSON] ; -07.02.2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивачів-адвокатки Гренджа В.Ю. про збільшення (доповнення) підстав позову, а саме встановлення фактів родинних відносин, що [PERSON] при житті перебувала у шлюбі з [PERSON] , та [PERSON] та [PERSON] були батьками позивачів. Позиції учасників справи за змістом процесуальних заяв Позивачі та їх представник-адвокат Гренджа В.Ю. у підготовче судове засідання не з`явилися, однак остання подала суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі сторони позивачів з позицією підтримки позову. Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі представника в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ради з позицією відсутності заперечень щодо позовних вимог та збільшення (доповнення) підстав позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хустська районна військова адміністрація в особі представника в підготовче судове засідання не з`явився, про таке повідомлявся належно, причини неявки суду невідомі. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Встановлені судом обставини [PERSON] народилася [INFO] в с.Торун Міжгірського району Закарпатської області, про що в книгу реєстрації актів про народження внесено відповідний запис №16 від 16.02.1939 року, батько - [PERSON] , а мати - [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] та архівної довідки №Б-/01-17 від 23.01.2025 року Державного архіву Закарпатської області. [PERSON] народився [INFO] , про що в книгу реєстрації актів про народження внесено відповідний запис №89 від 24.03.1945 року, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що вбачається з архівної довідки №Б-/01-17 від 23.01.2025 року Державного архіву Закарпатської області. [PERSON] , [INFO] , уродженець та мешканець [ADDRESS] , 30.08.1964 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженкою та мешканкою [ADDRESS] , про що виконкомом Торунської сільради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за №15, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047179501 від 26.09.2024 року. [PERSON] народився [INFO] в с.Торун Міжгірського району Закарпатської області у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00047426639 від 11.10.2024 року [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , відомості про матір: [PERSON] , [INFO] , на підставі чого видане свідоцтво серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] в с.Торун Міжгірського району Закарпатської області у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] в с.Торун Міжгірського району Закарпатської області у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] у віці 52 років у с.Торун Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 20.08.1997 року виконкомом Торунської сільради Міжгірського району Закарпатської області зроблено запис за №21, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00047425370 від 11.10.2024 року. Згідно з довідкою виконкому Торунської сільради Міжгірського району Закарпатської області від 13.06.2006 року №570 на день смерті [PERSON] у спадковому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , фактично проживали та були зареєстровані : [PERSON] , 1939 р.н., - жінка; [PERSON] , 1977 р.н., -син; [PERSON] , 1977 р.н., -син. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишив, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78707590 від 11.10.2024 року. Спадкова справа за майном померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, як і не видавалися свідоцтва про права на спадщину, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78707613 від 11.10.2024 року. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 82 років у селищі міського типу Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, про що 11.01.2022 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис за №18, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00047424950 від 11.10.2024 року. Згідно з довідкою Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 01.03.2024 року №268 померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була постійною мешканкою [ADDRESS] , і на день її смерті з нею були зареєстровані: [PERSON] , 1977 р.н., -син; [PERSON] , 1975 р.н., -син; [PERSON] , 1974 р.н., -невістка; [PERSON] , 1997 р.н., -внучка; [PERSON] , 2003 р.н., -внучка; [PERSON] , 2006 р.н., - внучка; [PERSON] , 2008 р.н., - онук; [PERSON] , 2012 р.н., -онук; [PERSON] , 1972 р.н., -син; а фактично проживали: [PERSON] , 1972 р.н., -син; [PERSON] , 1985 р.н., -невістка; [PERSON] , 2004 р.н., -дочка невістки; [PERSON] , 2011 р.н., -онук; [PERSON] , 2011 р.н., -онук. Згідно з довідкою Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 02.12.2024 року №904 [PERSON] , [INFO] , здійснював поховання його матері: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78705664 від 11.10.2024 року. 11.10.2024 року приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Дунаєв Ю.М. зареєстрував спадкову справу за майном померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , за №73116774 (номер у нотаріуса 140/2024), що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78707130 від 11.10.2024. Згідно з довідкою Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 05.11.2024 року №872 у житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , станом на 05.11.2024 року не проживають такі громадяни: [PERSON] , 1975 р.н.; [PERSON] , 1974 р.н.; [PERSON] , 2003 р.н.; [PERSON] , 2006 р.н.; [PERSON] , 2008 р.н.; [PERSON] , 2012 р.н.; [PERSON] , 1997 р.н.; [PERSON] , 1977 р.н. Згідно з довідкою Верхньобистрянського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 06.11.2024 року №235 [PERSON] , 1977 р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає з дружиною за адресою: [ADDRESS] . Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2024 року №217/02-31 приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом, за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай), розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, та частку у праві на земельну частку (пай) розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлому [INFO] [PERSON] , в цілому, оскільки на дане спадкове майно відсутні правоустановчі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності на це нерухоме майно, відсутні оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай), неможливо встановити родинні стосунки, та за наявною інформацією стосовно кола осіб, які прийняли спадщину, частки спадкоємців є рівними та становлять по 1/3 частці. Крім того, у постанові нотаріус встановив, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану при реєстрації смерті [PERSON] її дата народження зазначена [INFO] , при реєстрації смерті [PERSON] його дата народження зазначена [INFO] , однак при реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , його батьком зазначено [PERSON] , [INFO] , та матір`ю зазначено [PERSON] , [INFO] ; за даними Державного реєстру актів цивільного стану, 30.08.1964 року виконавчим комітетом Торунської сільської ради Міжгірського району зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; зазначені відомості Державного реєстру актів цивільного стану унеможливлюють встановлення родинних стосунків між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як між сином і батькам, так і як між подружжям. Згідно з випискою з погосподарської книги від 01.03.2024 року №267, яка видана Торунським старостинським округом, за житловим будинком [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] , закріплений особовий рахунок [NUMBER] ; цей будинок орієнтовно побудований в 1976 році, свідоцтво про право власності на нього не видавалось. Згідно з довідкою КП «Міжгірське БТІ» №148 від 07.06.2024 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу, який виготовлений КП «Міжгірське БТІ» 05.05.2024 року на замовлення [PERSON] , житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований в 1976 році. Біля будинку споруджено сарай, гараж, господарську будівлю. Будинок уявляє собою одноповерхову будівлю загальною площею 75,90 кв.м., з якої житлова площа становить 39,42 кв.м. Будинок має такі внутрішні приміщення: дві житлові кімнати площами: 18,43 кв.м., 20,99 кв.м., кухню - 13,16 кв.м.; коридор - 7,41 кв.м., санвузол - 5,92 кв.м., кладову - 9,99 кв.м. Будинок приєднаний до загальної електромережі, опалення пічне, наявне водопостачання та каналізація. Будинок придатний для проживання та експлуатації. Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0109348 від 25.06.1997 року, який зареєстрований 26.06.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №306, сертифікат видано члену КСП «Нове життя» [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення Міжгірської РДА від 11.06.1997 року №293, та засвідчує, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нове життя» розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно з відповіддю відділу №3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області по наявним облікам у відділі за [PERSON] , мешканкою [ADDRESS] , обліковується сертифікат на право на земельну частку (пай) серії 3К №0109503 від 26.06.1997 року за № 457 на підставі розпорядження Міжгірської РДА № 293 від 11.06.1997 року на території бувшого КСГП «Нове життя»; розмір земельної частки (пай) складає 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Щодо встановлення факту родинних відносин Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М. у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №217/02-31 від 11.10.2024 року, зокрема, зазначено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану при реєстрації смерті [PERSON] її дата народження зазначена [INFO] , при реєстрації смерті [PERSON] його дата народження зазначена [INFO] , однак при реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , його батьком зазначено [PERSON] , [INFO] , та матір`ю зазначено [PERSON] , [INFO] ; за даними Державного реєстру актів цивільного стану, 30.08.1964 року виконавчим комітетом Торунської сільської ради Міжгірського району зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; зазначені відомості Державного реєстру актів цивільного стану унеможливлюють встановлення родинних стосунків між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як між сином і батькам, так і як між подружжям. Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»). Родинні відносини між позивачами та померлими [PERSON] , 1945 р.н., та [PERSON] , 1939 р.н., підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] . Родинні відносини (перебування у шлюбі) між померлими [PERSON] , 1945 р.н., та [PERSON] , 1939 р.н., підтверджуються: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , архівними довідками №Б-/01-17 від 23.01.2025 року Державного архіву Закарпатської області, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047179501 від 26.09.2024 року. Таким чином, для реалізації позивачами їхнього права на спадщину їм необхідно встановити факти родинних відносин, при цьому вони не можуть встановити ці факти в іншому порядку, аніж звернення до суду. Щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР 1963 року. Частинами 1,2 ст.524 ЦК УРСР передбачено: спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до статті 537 ЦК УРСР частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529 - 533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишав, позивачі та померла [PERSON] вважаються спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяв ЦК України. Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1223 ЦК України передбачено: - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. - У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. - Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила. Спадкоємцями, які прийняли спадщину за майном померлої [PERSON] , є її сини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2024 року №217/02-31 приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом, за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай), розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, та частку у праві на земельну частку (пай) розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлому [INFO] [PERSON] , в цілому, оскільки на дане спадкове майно відсутні правоустановчі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності на це нерухоме майно, відсутні оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай), неможливо встановити родинні стосунки, та за наявною інформацією стосовно кола осіб, які прийняли спадщину, частки спадкоємців є рівними та становлять по 1/3 частці. При цьому позивачі у позові зазначили, що дійшли згоди щодо поділу спадкового нерухомого майна, однак у зв`язку з відсутністю правоустановчих документів, втратою сертифіката вони не змогли укласти договір про поділ спадкового майна. Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, зокрема у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, втратою сертифіката, і ця постанова унеможливлює оформлення спадщини позивачами у позасудовому порядку. За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Розподіл судових витрат між сторонами Позивачі у позові висловили бажання судові витрати залишити за ними, тому такі не підлягають вирішенню.

Outcome: approved