Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У липні 2024 року ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТАРХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування, в порядку регресу, у розмірі 13 893,17 грн, а також судові витрати по справі. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року визнано винним [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № АТ 4723025 від 07.08.2023, період страхування з 08.08.2023 по 07.08.2024, з визначеним розміром франшизи у розмірі 2500,00 грн. Власник автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , як потерпіла особа, 06.02.2024 року звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 12.01.2024 року, та з заявою про відшкодування матеріальної шкоди. Розмір матеріального збитку власнику автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER] , становить 16 393,17 грн, який був зменшений на суму франшизи у розмірі 2 500,00 грн, та визначений у сумі 13 893,17 грн. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відшкодовано майнову шкоду потерпілій [PERSON] у розмірі 13 893,17 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу, так як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року визнано винним [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та з урахуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. З постанови суду вбачається, що 12.01.2024 року о 18.00 годині на перехресті вул. Дніпровська та вул. Плеханова м. Павлограда водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечного інтервалу для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER] , під керуваннями водія [PERSON] , який рухався попереду та зупинився. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п.п. 1.5, 13.1 ПДР України. Крім, того 12.01.2024 року о 18.00 годині на перехресті вул. Дніпровська та вул. Плеханова м. Павлограда водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER] , в порушення встановлених правил, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР України. Крім того, 12.01.2024 року о 18.00 годині на перехресті вул. Дніпровська та вул. Плеханова м. Павлограда водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі водій [PERSON] відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № АТ 4723025 від 07.08.2023, період страхування з 08.08.2023 по 07.08.2024, з визначеним розміром франшизи у розмірі 2500,00 грн. Власник автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , як потерпіла особа, 06.02.2024 року звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 12.01.2024 року, та із заявою про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА», страхового акту № ОЦВ-24-04-2122/1, затвердженого 25.03.2024 року заступником начальника ПАТ «НАСК «ОРАНТА» [PERSON] , розмір матеріального збитку власнику автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER] , становить 16 393,17 грн, який був зменшений на суму франшизи у розмірі 2 500,00 грн, та визначений у сумі 13 893,17 грн, яка і була перерахована [PERSON] , відповідно до платіжної інструкції № 16670 від 26.03.2024 року. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Виходячи зі змісту ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Підпунктом 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майна третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою. Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України). Як роз`яснено у пункті 4 абз. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Розрахунок майнового відшкодування потерпілій здійснено ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відшкодовано майнову шкоду потерпілій [PERSON] у розмірі 13 893,17 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених ним щодо сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн (платіжна інструкція № 40319 від 25.07.2024 року на суму 2 422,40 грн).

Outcome: approved