Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 53\~376,56 гривень та судові витрати.\~В обґрунтування позову зазначено, що 16.03.2010 року відповідач з метою отримання банківських послуг ознайомився з умовами кредитування та підписав анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним і Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок і встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 42 000,00 гривень. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» номер- 4149437700314790 строк 10/14. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 17.10.2024 року становить 53\~376,56 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~44\~353,08 грн., заборгованість за простроченими відсотками\~9 023,48 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2024 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився. Місце проживання відповідача зареєстроване в м. Мелітополь Запорізької області, який з лютого 2022 р. є тимчасово окупованою територією. Відповідач не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. Про час, дату та місце слухання справи повідомлявся в порядку передбаченому Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності, від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 16.03.2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.49-91), на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] до 42 000,00 гривень. З Анкети-заяви позичальника вбачається, що останій надав свою згоду на те, що ця заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, з Паспортом споживчого кредиту, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач отримав платіжний інструмент\~кредитну картку «Універсальна», яка після спливу строку дії першої картки, тричі була поновлена і користувався кредитним лімітом, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.35-48). Частиною 1 статті 627\~Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054\~Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. Згідно з розрахунком наданим позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, станом на 17.10.2024 року становить 53\~376,56 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~44\~353,08 грн., заборгованість за простроченими відсотками\~9 023,48 грн. (а.с.21-34). Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору від 16.03.2010 року №б/н АТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит. Однак [PERSON] порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по тілу кредиту і простроченим відсоткам відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved