Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даною заявою, в якій просить встановити факт неправильності записів в актовому записі №38, складеному 30 серпня 1970 року Виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про народження [PERSON] [INFO] , а саме визнати:дату народження [PERSON] вказану в актовому записі №38, складеному 30 серпня 1970 року Виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області (згідно Повного витягу № 00047729062 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження) [INFO] - неправильною та встановити, що правильною датою народження [PERSON] є 20 липня 1970 року; а також визнати неправильними відомості зазначені в графі "Відомості про матір", а саме власне ім`я матері " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] " та в графі "Відомості про батька" по батькові батька, а саме " [PERSON] " замість правильного - " [PERSON] "; внести зміни до актового запису №38, складеному 30 серпня 1970 року Виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області, а саме: змінити дату народження [PERSON] з неправильної "28" липня 1970 року на правильну " [INFO] та в графі «Відомості про матір» вилучити неправильно зазначене ім`я матері " [PERSON] " та зазначити правильно ім`я матері, як " [PERSON] ", а в графі «Відомості про батька» - вилучити неправильно зазначене по батькові батька " [PERSON] " та зазначити правильно по батькові " [PERSON] ". Заява мотивована тим, що 07 серпня 2024 року представник заявниці, [PERSON] , звернулась до начальника Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в інтересах [PERSON] з метою отримання повторного свідоцтва про народження заявниці. Перевіривши надані представником документи та інформацію наявну в державному реєстрі актів цивільного стану громадян, керівником Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Оленою Туяк в усній формі було повідомлено про наявність розбіжностей в інформації щодо: 1. дати народження заявниці, яка міститься в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та документах, належних [PERSON] , а саме в актовому записі про народження [PERSON] зазначена дата народження - [INFO] , в той час, як правильною датою народження [PERSON] є [INFO] . Така ж дата ( [INFO] ) зазначена в інших належних заявниці документах, а саме в свідоцтві про народження, внутрішньому паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон, свідоцтві про шлюб, свідоцтві про розірвання шлюбу, пенсійному посвідченні, водійському посвідченні, трудовій книжці, дипломі бакалавра, посвідці на тимчасове проживання тощо. Також в актовому записі про народження [PERSON] було виявлено помилки в написанні персональних даних батьків заявниці (які ймовірно виникли під час перекладу анкетних даних батьків з російської на українську мову). А саме власне ім`я матері заявниці зазначено " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", а у відомостях щодо батька заявниці було виявлено помилку в по батькові: замість " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". У зв`язку з чим, керівником Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Оленою Туяк, було повідомлено, що повторне свідоцтво про народження [PERSON] буде видано після внесення змін в актовий запис. Для отримання офіційної відповіді та на виконання вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в жовтні 2024 року представником за довіреністю - [PERSON] було подано на ім`я начальника Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в інтересах [PERSON] заяву про внесення змін до актового запису про її народження. 12 грудня 2024 представником заявниці було отримано висновок Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відмову №100/32.6-03.7-09 у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у зв`язку з наявністю розбіжностей в інформації щодо дати народження заявниці, яка міститься в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та документах, належних заявниці. А саме в актовому записі про народження №38 складеному 30 серпня 1970 року Виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області помилково зазначена дата народження [PERSON] - [INFO] , в той час, як дійсною та правильною датою її народження є [INFO] . Цей факт підтверджується документами належними заявниці (свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про розірвання шлюбу, паспортом тощо). Про помилку у книзі реєстрації актів громадянського стану в актовому записі № 38 від 30.08.1970 року вона не знала і не могла знати, оскільки у всіх документах, які у неї є, дата народження зазначена [INFO] , а доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян мають виключно уповноважені на це особи органів ДРАЦСу. Єдиним поясненням джерела походження такої дати є допущення помилки медичним працівником при видачі медичної довідки, що лягла в основу внесення відомостей про актовий запис про народження, чи помилки, допущеної при внесенні даних у Реєстр. Інформація, яка невірно була внесена в реєстр не залежала та не могла залежати від волі [PERSON] , а тому й не повинна усуватися за її рахунок, адже це суперечитиме принципу розумності, справедливості та юридичної визначеності. Також в актовому записі про народження [PERSON] було виявлено помилки в написанні персональних даних батьків заявниці (які ймовірно виникли під час перекладу анкетних даних батьків з російської на українську мову). А саме власне ім`я матері заявниці зазначено " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", а у відомостях щодо батька заявниці було виявлено помилку в по батькові: замість правильного " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". Внесення змін до актового запису про народження має юридичне значення для заявниці, а саме, необхідне для отримання свідоцтва про народження нового зразка через те, що [PERSON] тривалий час проживає в Королівстві Бельгія, в неї виникла необхідність проставлення апостилю на свідоцтві про народження, однак реалізувати своє право вона не може через те, що у відповідності до пункту 4 наказу Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17.03.2023 № 125/209/293/139/999/5 Про затвердження Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, окрім документів про освіту та вчені звання, виданих УРСР, не можуть бути прийняті на території України для проставлення апостиля. Заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Смірнова А.О., подали до суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримали повністю та просили розглянути справу за відсутності сторони заявниці. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 серпня 2024 року представник заявниці [PERSON] , [PERSON] , звернулась до начальника Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в інтересах [PERSON] з метою отримання повторного свідоцтва про народження заявниці. Отримання свідоцтва про народження нового зразка необхідно [PERSON] через те, що вона тривалий час проживає в Королівстві Бельгія, в неї виникла необхідність проставлення апостилю на свідоцтві про народження, однак реалізувати своє право вона не може через те, що у відповідності до пункту 4 наказу Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17.03.2023 № 125/209/293/139/999/5 Про затвердження Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, окрім документів про освіту та вчені звання, виданих УРСР, не можуть бути прийняті на території України для проставлення апостиля. Перевіривши надані представником документи та інформацію наявну в державному реєстрі актів цивільного стану громадян, керівником Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було повідомлено про наявність розбіжностей в інформації щодо дати народження заявниці, яка міститься в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та документах, належних заявниці. А саме в актовому записі про народження №38 складеному 30 серпня 1970 року Виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області помилково зазначена дата народження [PERSON] - [INFO] , в той час, як в інших документах датою її народження є [INFO] . Також в актовому записі про народження [PERSON] було виявлено помилки в написанні персональних даних батьків заявниці. А саме власне ім`я матері заявниці зазначено " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", а у відомостях щодо батька заявниці було виявлено помилку в по батькові: замість правильного " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". 12 грудня 2024 представником заявниці було отримано висновок Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відмову №100/32.6-03.7-09 у внесенні змін до актового запису цивільного стану -за відсутністю підстав для внесення змін. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] (заявниці) серії [NUMBER] , виданому Виконавчим комітетом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької 30.08.1970 року (а/з №38) зазначено її дату народження таким чином: прописом - двадцятого липня тисяча дев`ятсот сімдесятого року, поряд продубльовано 20.VІІ.1970. Зверху документа наявний запис «виправлено на 20 липня 1970 року» та засвідчено підписом особи, яка підписала документ - сільським старостою сільської Ради. В належному [PERSON] паспорті серії [NUMBER] виданому Іллічівським РВ у місті Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області 10.09.2015 року, зазначено датою її народження [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] уклали шлюб 20.11.1988 в Чернятській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 15. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Судом встановлено, що в усіх належних заявниці документах: паспорті громадянина України для виїзду за кордон, пенсійному посвідченні, водійському посвідченні, трудовій книжці, дипломі бакалавра, посвідці на тимчасове проживання дата її народження є [INFO] . Крім того, з ксерокопії паспорта громадянина України та картки платника податків батька заявниці вбачається, що його по батькові вказано " [PERSON] ". З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 28.09.1969 в Чернятській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис №25. Після реєстрації дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". У свідоцтві про смерть матері заявниці її ім`я вказано " [PERSON] ". Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995, викладених у п. 1 постанови № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Суд зазначає, що відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням урегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ст. 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 №55/18793 (із змінами), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно з п. 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 зазначених Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п.1.7 зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Згідно з абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07.07.1995, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до абз. 4 п. 7 цієї Постанови питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Пунктом 9 цієї ж Постанови судам роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 11 суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і с основоположних свобод. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявниця не має іншої можливості внести зміни в документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Проаналізувавши та оцінивши докази безпосередньо в судовому засіданні суд установив, що [PERSON] на підтвердження заяви надала належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву в суду і є достатніми для встановлення юридичного факту неправильності в актовому записі про народження щодо дати її народження та анкетних даних батьків. На підставі викладеного та

Outcome: approved