Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк»), звернулося до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 03.03.2023 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківський послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.08.2024 року має заборгованість - 38141,49 грн., яка складається з наступного: 29999,72 грн. - заборгованість за кредитом; 8141,77 грн. - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. - штрафи. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк». Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року справу прийнято до провадження, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві представник позивача вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку, а також не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що кредитні кошти вона не отримувала, її син оформив кредит та перевів гроші на свою картку, вона звернулась із заявою до поліції. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно копії договору від 03.03.2023 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Анкета-заява, заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта «Зелена» підписано електронним підписом (а.с. 7-10). Згідно розрахунку заборгованість за договором № Б/Н від 03.03.2023 року укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , станом на 30.08.2024 року становить 38141,49 грн., яка складається з наступного: 29999,72 грн. - заборгованість за кредитом; 8141,77 грн. - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. - штрафи (а.с. 6 зв.). Відповідно до довідки за лімітами кредитування кредитної картки [PERSON] , їй неодноразово змінювали кредитний ліміт. З виписки за договором вбачається, що грошові кошти перераховувались на картку № [NUMBER] , будь-які кошти на погашення заборгованості не надходили, витрати не здійснювались (а.с. 11-14). До матеріалів справи позивачем долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» та Тарифи користування по картці «Зелена» (а.с. 16-24). До матеріалів справи відповідачем долучено заяву, в якій вказано, що вона будь-яких кредитів не оформляла та кредитних коштів не отримувала. Кредити на її ім'я, без її відома було оформлено її сином - [PERSON] , який, отримані кредитні кошти, переводив на свою банківську карку. За даним фактом звернулася до поліції (а.с. 54, 55). Письмові пояснення [PERSON] приймає як письмовий доказ, оскільки вказана особа в судовому засіданні не допитувалась (а.с. 56 ). 04.04.2024 року [PERSON] звернулася до ВП № 4 (м. Вільногірськ) КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про те, що її син, [PERSON] , [INFO] , в період часу з 31.01.2024 року та по теперішній час оформив на її ім'я кредити в різних банківських установах, що підтверджується копією з Талону-повідомлення єдиного обліку № 1093 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.11.2024 року та копією листа ВП № 4 (м. Вільногірськ) КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 444-3922 від 15.04.2024 про розгляд звернення [PERSON] від 04.04.2024 року (а.с.57,58). З копії направлення на госпіталізацію, виданого 24.05.2024 року КП «Вільногірська ЦМЛ» Вільногірської міської ради вбачається, що [PERSON] направлявся в лікарню на госпіталізацію з діагнозом: F 23.1 та від якої [PERSON] відмовився (а.с. 59, 60). В матеріалах справи наявна фотокопія банківської картки «monobank» № [NUMBER] , видана на ім`я [PERSON] (а.с. 62). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені ЗУ «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З тексту анкети-заяви від 03.03.2023 року вбачається, що вона містить анкетні дані відповідача, номер мобільного телефону, який очевидно належить їй, оскільки саме цей номер вказано в адресованих суду заявах, копію її паспорту та ідентифікаційного коду. При цьому кредитні кошти перераховано на рахунок [NUMBER] який відкрито 03.03.2023 року згідно заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, тобто в один день із заповненням анкети-заяви. Згідно довідки за картками гр. [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] та видано наступні кредитні картки: [NUMBER] , [NUMBER] . Грошові кошти згідно виписки по картці за період з 03.03.2023 року по 30.08.2024 року перераховувались лише на одну картку [NUMBER] , відомостей про часткову або повну сплату заборгованості, як і доказів користування безпосередньо відповідачем кредитними коштами матеріали справи не містять. Оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, врахувавши конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що 03.03.2023 року АТ «А-Банк» уклало кредитний договір саме з [PERSON] за умовами якого саме позивач отримала кредитні кошти на банківську карту в АТ «А-Банк» отриману саме нею в день укладення кредитного договору. Виходячи з викладеного вище у задоволенні позову слід відмовити. Згідно положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed