Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ «ОТП Банк», в якому просив визнати виконавчий напис №20693 від 10.08.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. про стягнення з позивача на користь відповідача АТ «ОТП БАНК» заборгованості у загальній сумі 29\~262,59 грн таким, що не підлягає виконанню; стягнути з АТ «ОТП БАНК» на його користь стягнуті за виконавчим написом №20693 від 10.08.2021 грошові кошти у сумі 26\~657,36 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.10.2019 між ним та АТ «ОТП БАНК» укладено кредитний договір №2026649261 у простій письмовій формі. 10.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинений виконавчий напис №20693. Про вчинення виконавчого напису йому було невідомо, оскільки жодного повідомлення письмової вимоги про добровільне погашення заборгованості йому не надсилали. 08.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим\~О. С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67098512. Про виконавчий напис позивач дізнався вже по факту відкриття виконавчого провадження, а саме з моменту утримання грошових коштів з його заробітної плати за місцем роботи. За весь час з його заробітної плати було утримано 26\~657,36 грн, що підтверджується довідкою Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області від 30.09.2024. Враховуючи те, що відповідний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, вищенаведена грошова сума була стягнута безпідставно. Зазначає, що виконавчий напис №20693 від 10.08.2021, вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою №1172, який (пункт 2) впроваджений постановою КМУ №662 від 26.11.2014, яка була визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017. Крім того, йому не було надіслано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості висловити свої заперечення, що безумовно, є істотним і грубим порушенням, яке має наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Приватний нотаріус Бригіда В. О. порушував законодавство при вчинення ним нотаріальних дій та неодноразово порушував правила професійної етики, що встановлено рішенням суду на підставі чого було анульовано його свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю. Ухвалою судді від 09.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 09.10.2024 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. №20693 від 10.08.2021, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» грошових коштів у розмірі 29\~262,59 грн. Ухвалою суду від 29.11.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача АТ «ОТП БАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи не направляли, відзив на позов не подали, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справ за відсутності відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи не направляв, пояснень щодо позову не подав, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справ за його відсутності. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв\~О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень щодо позовних вимог не надав. Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст.\~223\~ЦПК\~України суд розглядає справу у відсутності позивача, його представника, відповідачів та третьої особи та постановляє рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 15.10.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2026649261, відповідно до якого позичальникові було надано кредит на суму 36\~700,00 грн строком до 15.10.2022 з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 0,01% річних (а.с.11). 10.08.2021 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бригіда В. О. вчинено виконавчий напис №20693, яким з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» стягнуто заборгованість за період з 12.07.2021 по 19.07.2021 у сумі 28\~912,59 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнута плата із стягувача в розмірі 350,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 29\~262,59 грн (а.с.12). 08.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О. С. видано постанову про відкриття виконавчого провадження №67098512 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором у сумі 29\~262,59 грн. З постанови приватного виконавця вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №20693 виданого 10.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. (а.с.13-14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєвим\~О. С. від 17.11.2011 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника, які він отримує у Регіональному центрі професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області. Постанову направлено до Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області (а.с.17, 16). Відповідно до наказу 560/5 від 09.02.2023 Міністерства юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 21.01.2011 за №8404 на ім`я [PERSON] анульовано (а.с.15). Згідно з довідкою №72 від 30.09.2024 виданої Регіональним центром професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області з доходів [PERSON] здійснювалися відрахування по виконавчим листам за період з грудня 2021 року по грудень 2023 року у сумі 26\~657,36 грн (а.с.18). Відповідно до довідки про здійснені відрахування та виплати №129 від 29.10.2024 виданої Регіональним центром професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області [PERSON] дійсно працював з 02.09.2019 по 08.12.2023 у Регіональному центрі професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області на посаді начальник штабу з цивільної оборони та на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 17.11.2021 проводилося відрахування з доходу позивача [PERSON] за виконавчим провадженням №67098512 за період з грудня 2021 року по грудень 2023 року у загальній сумі 24\~191,95 грн (а.с.55-56). Відповідно до статті 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~№\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Крім того, укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, доказів зворотного відповідачем суду не надано. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вбачається, що підставою для вчинення напису є ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України\~№\~662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку. При цьому стаття 50\~Закону\~України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача проти стягнення заборгованості на користь відповідача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса таке стягнення застосовано бути не може. Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі №200/3452/17. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача до АТ «ОТП БАНК» щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналіз статті 1212 ЦК дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оскільки в даних правовідносинах виконавчий напис, за яким стягнуто з позивача кошти, визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. За таких обставин, відповідно до приписів статті 1212 ЦК відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20. Позивачем заявлено вимогу про повернення стягнутих за виконавчим написом нотаріуса з АТ «ОТП БАНК» коштів у сумі 26\~657,36 грн. Разом з тим, позивачем надано пояснення, в яких він зазначає про те, що стосовно нього відкрито декілька виконавчих проваджень, та за виконавчим провадженням №67098512, яке відкрито саме на підставі виконавчого напису нотаріуса, що оспорюється позивачем у даному провадженні, з нього стягнуто кошти у сумі 24\~191,95 грн, які і підлягають поверненню на його користь з відповідача. Вирішуючи питання про суму коштів, що підлягає поверненню, суд враховує, що на користь відповідача в процесі виконавчого провадження №67098512 з позивача стягнуто кошти у сумі 24\~191,95 грн, відповідно до довідки №129 від 29.10.2024 Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області, які і підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Тобто позовні вимоги в частині повернення коштів підлягають частковому задоволенню в сумі 24\~191,95 грн. Відповідно до положень ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову пропорційно задоволеним вимогам у загальній сумі 2916,61 грн.

Outcome: partial