Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2024 звернулася до суду з позовом до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права забудовника на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що 05 травня 2000 року вона та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану. [INFO] чоловік позивача [PERSON] , загинув, та після його смерті відкрилася спадщина на усе належне йому на праві приватної власності майно, в тому числі право власності на частки квартири з господарськими будівлями та спорудами (за адресою: [ADDRESS] ); частки земельної ділянки площею 268 кв.м. (кадастровий номер 0710200000:01:004:6992, адреса: [ADDRESS] ). Вказана квартира була подарована їй та її покійному чоловіку на підставі договору дарування від 22.03.2002 року, що зареєстрований за №2-494. Зазначає, що для того, щоб оформити право власності на належну їй за законом частину майна її чоловіка, вона звернулась до нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Билень Надії Петрівни для прийняття спадщини. Однак оригіналів правовстановлюючих документів у них немає, у зв`язку з чим було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропропоновано звернутися до суду. Свого часу вони з чоловіком вирішили зробити реконструкцію квартири у зв`язку з чим замовили необхідну документацію, а саме, Проект реконструкції квартири; Передпроектні роботи по розміщенню об`єкта містобудування, виготовлені КП «Володимир-Волинський містопроект» на замовлення №138 від 14 квітня 2009 року. Відповідно до вищевказаної документації рішенням Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 29 липня 2010 року №256 позивачу та її чоловіку було видано містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок. Підтвердженням того, що будівельні роботи з реконструкції квартири дійсно проводились, є інформація із витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 12 квітня 2024 року за реєстраційним номером ТІ01:3895-0420-4865-6518, а також Випискою з інвентаризаційних матеріалів №1383 від 11 квітня 2024 року. У даних документах вказано, що загальна площа квартири збільшена на 79,6 кв.м. (становить 102,4 кв.м.), житлова на 55,0 кв.м.(становить72,6 кв.м.) за рахунок добудови житлової прибудови та мансарди згідно з декларацією про початок будівельних робіт. Для отримання відомостей про наявність реєстрації права власності на квартиру та земельну ділянку [PERSON] звернулась до Управління «ЦНАП» ВК Володимирської міської ради, в результаті чого отримала інформаційну довідку № 382285724 від 11 червня 2024 року. В ній зазначається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості стосовно права власності на нерухоме майно (за адресою [ADDRESS] ) відсутні. Тобто квартира [ADDRESS] , є об`єктом незавершеного будівництва, який ще не введений в експлуатацію, оскільки оформити свої права у встановленому законом порядку на квартиру чоловік позивача не зміг, так як за життя не встиг завершити будівельні роботи, не ввів квартиру в експлуатацію і не оформив на неї право власності. Позивач [PERSON] є матір`ю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] , котра також є спадкоємцем за законом першої черги, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Зважаючи на викладене, позивач просить визнати за нею право забудовника на спадкове майно, а саме на: - частку квартири з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; - частку земельної ділянки площею 268 кв.м., кадастровий номер 0710200000:01:004:6992, адреса: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 12.08.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.10.2024 до участі у справі залучені як треті особи на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 09.01.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Володимирської міської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Володимирської міської ради у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання також не з`явилися, подавши суду заяви, у яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1218,\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~внаслідок смерті\~особи відкривається\~спадщина,\~до складу\~якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини (п.8). У своїй постанові від 4 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21) Верховний Суд зробив висновок про те, що якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності. Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №216, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис 45. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на: 1/2 частку квартири з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки площею 268 кв.м кадастровий номер 0710200000:01:004:6992 по [ADDRESS] . Наявність у спадкодавця права власності на вказане нерухоме майно підтверджується договором дарування квартири від 22 березня 2002 року, зареєстрованим державним нотаріусом Билень Н.П. за №2-494, технічним паспортом за реєстровим номером 3755 від 12 квітня 2002 року на кв. [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на частку земельної ділянки площею 268 кв.м., кадастровий номер 0710200000:01:004:6992 підтверджується рішенням Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 08 квітня 2009 року №33/15, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД 345744. Інша частина вказаного нерухомого майна належить позивачу [PERSON] . Також встановлено, що позивач разом з чоловіком планували зробити реконструкцію квартири у зв`язку з чим замовили необхідну документацію, а саме: Проект реконструкції квартири; Передпроектні роботи по розміщенню об`єкта містобудування, які виготовлені КП «Володимир-Волинський містопроект» на замовлення №138 від 14 квітня 2009 року. Рішенням Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 29 липня 2010 року №256 [PERSON] та [PERSON] було видано містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок. 26 липня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області було видано Декларацію № ВЛ 08211020763 про початок виконання будівельних робіт. Наказом КП «Володимир-Волинський Містопроект» від 09 лютого 2011 року №9 було встановлено авторський нагляд, в ході якого вівся Журнал авторського нагляду за будівництвом від 09 лютого 2011 року. Для контролю за проведенням відповідних будівельних робіт Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області було видано направлення на проведення планової перевірки від 08 січня 2020 року за зверненням виконкому Володимир-Волинської міської ради Волинської області. Оформити свої права у встановленому законом порядку на квартиру [PERSON] не зміг, оскільки він за життя не встиг завершити будівельні роботи, не ввів квартиру в експлуатацію і не оформив на неї право власності. Таким чином, квартира [ADDRESS] , є об`єктом незавершеного будівництва, який ще не введений в експлуатацію. За життя [PERSON] не залишив заповіт. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] , відповідно до положень ст. ст.1261,1268 ЦК України, є спадкоємцями за законом першої черги та вважаються такими, що прийняли спадщину, що підтверджується довідкою про склад спадкоємців від 06 червня 2024 року №641/01-16. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , які також є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини. Наявність інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом, судом не встановлена. 28 червня 2024 року позивач звернулася до нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Проте, згідно листа державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 28.06.2024 №721/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ у зв`язку з тим, що вона не надала правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду. На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування\~всіх прав\~та обов`язківпомерлого [PERSON] , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька права на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved