Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення коштів виплачених як допомога по безробіттю, третя особа: Луганський обласний центр зайнятості, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості в статусі безробітного з 05.01.2022 по 25.07.2023. На підставі наданих відомостей та поданих документів безробітною 05.01.2022 року було призначено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується персональною карткою безробітного. Допомогу по безробіттю отримала за період з 05.01.2022 року по 01.10.2022 року. При кожному відвідуванні центру зайнятості (підтвердженні наміру перебування в статусі безробітної особи засобами комунікації) надавалися роз`яснення щодо умов перетину кордону та тривалість перебування за кордоном України. На комунікацію виходила своєчасно у призначений час. Остання комунікація відбулася 14.07.2023 року. За результатами інформаційного обміну в Єдиній інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості, що функціонує відповідно до статті 23 Закону України «Про зайнятість населення» виявлено, що [PERSON] перетнула кордон 28.01.2022 року через пункт перетину кордону Мілове, про що не повідомила кар`єрного радника жодного разу та перебуває за кордоном понад 30 календарних днів. Відповідно до Акту № 201 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 26.07.2023 року, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, Луганським обласним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку та встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в службі зайнятості перетнула кордон 28.01.2022 року через пункт перетину кордону Мілове, про що жодного разу не повідомила кар`єрного радника та перебуває за кордоном понад 30 календарних днів, з дня набуття чинності змін до законодавства про зайнятість населення. Перебуваючи на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості, безробітна не повідомила жодного разу кар`єрного радника про перебування за кордоном понад 30 календарних днів, що є порушенням вимог частини 2 статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою визначено обов`язок застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітні, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 07.08.2023 № 112 взято на облік дебіторську заборгованість-виплачену допомогу по безробіттю [PERSON] за період з 06.06.2022 року по 01.10.2022 року в сумі 39 163 грн. 33 коп. 08.08.2023 року відповідачу на електронну пошту [INFO] була надіслана претензія № 1104/10-23 та запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю протягом 15 календарних днів, проте відповідач в добровільному порядку на теперішній час кошти не повернув. Враховуючи організацію роботи Луганської обласної служби зайнятості в умовах воєнного стану, що регламентовано наказом від 20.07.2022 № 102 «Про здійснення розслідувань страхових випадків у період дії воєнного стану», те, що деякі перелічені докази перебувають у розпорядженні Луганського обласного центру зайнятості та предметом спору є кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, відповідно до частини 1 статті 53 Цивільного процесуального кодексу України, вважають, що Луганський обласний центр зайнятості є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного суду від 02.09.2014 № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність судових справ Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області змінено на територіальну підсудність судових справ Старобільського районного суду Луганської області, розпорядженням Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Старобільського районного суду Луганської області змінено на територіальну підсудність судових справ Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ), зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 06.06.2022 року по 01.10.2022 року в сумі 39 163 грн. 33 коп. (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят три гривні 33 коп.) на користь Сєвєродонецького міського центру зайнятості. Стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору, у розмірі 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) на користь Сєвєродонецького міського центру зайнятості. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але при зверненні до суду із позовом, зазначив про можливість розгляду справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заперечень до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи - Луганського обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, попередньо надали письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримали, вважали їх обґрунтованим та просили розглянути справу без їх участі. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Згідно персональної картки № [NUMBER] створеної 05.01.2022 року [PERSON] перебувала на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості в статусі безробітного з 05.01.2022 року по 25.07.2023 року та отримала за період з 05.01.2022 року по 01.10.2022 року допомогу по безробіттю. З додатку 1 до Персональної картки № 121322010500007 вбачається, що [PERSON] відвідувала центр та була ознайомлена у умовами перетину кордону та тривалість перебування за кордоном України. На комунікацію виходила своєчасно у призначений час, остання комунікація відбулася 14.07.2023 року. Відповідно до Акту № 201 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 26.07.2023 року, встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в службі зайнятості перетнула кордон 28.01.2022 року через пункт перетину кордону Мілове, про що жодного разу не повідомила кар`єрного радника та перебуває за кордоном понад 30 календарних днів, з дня набуття чинності змін до законодавства про зайнятість населення. Згідно копію Наказу директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 07.08.2023 № 112 - взято на облік дебіторську заборгованість-виплачену допомогу по безробіттю [PERSON] за період з 06.06.2022 року по 01.10.2022 року в сумі 39 163 грн. 33 коп. З довідки виданої Сєвєродонецьким МЦЗ від 11.10.2023 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована як безробітна і в період з 06.06.2022 року по 01.10.2022 року отримала кошти в розмірі 39 163 грн. 33 коп. Судом встановлено, що 08.08.2023 року відповідачу на електронну пошту [INFO] була надіслана претензія № 1104/10-23 та запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю протягом 15 календарних днів, проте відповідач в добровільному порядку на теперішній час кошти не повернув. Відповідно до пункту 33 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (зі змінами відповідно до Закону № 2220-IX від 21.04.2022, який набув чинності 07.05.2022) виплата допомоги по безробіттю припиняється з підстав, визначених статтею 31 цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. Пункт 52 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення» (зі змінами відповідно до Закону № 2220-IX від 21.04.2022, який набув чинності 07.05.2022) реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. В силу вимог абзацу 5 частини 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Як слідує з вимог частини 2 та частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, відповідно до вимог статей 34 та 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач зобов`язана повернути незаконно отримані кошти, виплачені їй як безробітній, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття на користь Сєвєродонецького міського центру зайнятості. Наказом Луганського обласного центру зайнятості від 20.07.2022 № 102 «Про здійснення розслідувань страхових випадків у період дії воєнного стану» для забезпечення здійснення розслідувань страхових випадків та обґрунтованості виплат допомоги по безробіттю в умовах дії воєнного стану, у зв`язку з простоями базових центрів зайнятості, з метою належного ведення бухгалтерського обліку та вжиття відповідних заходів щодо повернення коштів Фонду зобов`язано начальника відділу організації надання послуг роботодавцями Луганського обласного центру зайнятості проводити розслідування страхових випадків, директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості забезпечити ведення бухгалтерського обліку сум заборгованостей, що підлягають поверненню, начальника юридичного відділу Луганського обласного центру зайнятості здійснювати претензійно - позовну роботу щодо повернення коштів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що [PERSON] всупереч ст. 81 ЦПК України не надала суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно отримала грошову допомогу у розмірі 39 163 грн. 33 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 39 163 грн. 33 коп. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved