Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді від 12.08.2024 позов залишено без руху у зв`язку з недоліками. 14.08.2024 від позивача надійшла заява з додатком, якою недоліки усунуто. Ухвалою судді від 15.08.2024 відкрито провадження по справ у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано докази. 06.09.2024 від сторони відповідача надійшов відзив. 12.09.2024 надійшли запитувані докази. Ухвалою суду від 25.09.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. 12.11.2024 від сторони позивача надійшли додаткові пояснення у справі. 14.11.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 05.12.2024 від представника позивача надійшла заява про відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 05.12.2024 у задоволенні клопотання сторони відповідача про витребування доказів та про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовлено. Окрім того, ухвалами суду вирішувалось питання участі представників сторін у судових засіданнях у режимі відеоконференції. Зміст позовних вимог та позиції сторін. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що [INFO] помер засновник фермерського господарства «Правда 2» [PERSON] , спадкова справа після смерті якого була відкрита приватний нотаріусом Кравченком С.В. У спадкову масу входила належна [PERSON] частка у статутному капіталі ФГ «Правда 2» - 60,8 % статутного капіталу. Дружині [PERSON] - [PERSON] на праві спільної сумісної власності з 60,8% належить половина - 30,4%. Решта 30,4 % статутного капіталу ФГ «Правда 2» мала бути розподілена між спадкоємцями: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та мати [PERSON] - по 7,6% кожному. Мати [PERSON] відмовилася від своєї частки на користь іншого свого сина [PERSON] , але свідоцтва на спадщину, видані приватним нотаріусом Кравченок С.В. [PERSON] були визнані судом недійсними у зв`язку з пропуском строку на спадкування. Зазначив, що батько [PERSON] - [PERSON] мав право на частку у розмірі 7,6 %, але своїм правом не встиг скористатись, оскільки помер [INFO] (до закінчення шестимісячного строку). Також таким правом у порядку трансмісії не скористались і спадкоємці [PERSON] та не звернулись до нотаріуса Кравченка С.В. у 3 місячний строк. Також вказав, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживали. Після смерті [PERSON] у спадщину фактично вступили його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа по смерті [PERSON] була відкрита приватним нотаріусом Бірюком О.В. і заяви було подано його спадкоємцями: жружиною [PERSON] , сином [PERSON] та внуком [PERSON] . Спадкове майно [PERSON] складалося, зокрема з 9,8 % статутного капіталу ФГ «Правда2». Зазначив, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 по справі № 925/736/23 задоволено позов [PERSON] до Фермерського господарства «Правда2». Визнано недійсним рішення Загальних зборів засновників фермерського господарства «Правда2», оформлені протоколом № 5 Загальних зборів засновників Фермерського господарства «Правда2» від 04.01.2022 та рішення Загальних зборів засновників Фермерського господарства «Правда2», оформлене протоколом № 6 Загальних зборів засновників Фермерського господарства «Правда2» від 05.12.2022. Визнання недійсним рішень загальних зборів ФГ «Правда2» призвело до недійсності Статутів, затверджених на їх підставі в новій редакції - від 04.01.2022 та 05.12.2022 року. В статуті ФГ «Правда2» в редакції від 04.01.2022 розмір частки не змінювався. Проте, згідно свідоцтва № [NUMBER] про право на спадщину за законом від 09.03.2024 року виданого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком Олегом Васильовичем, [PERSON] є спадкоємцем частки статутного капіталу ФГ «Правда 2» розмірі 15,88 %, нотаріус посилається на статут у редакції від 04.01.2022, де частка [PERSON] вказана 9,8%, а не 15,88%. Вважав, що приватним нотаріусом у свідоцтві від 09.03.2024 року допущено помилку і невірно вказано, що [PERSON] належала частка в розмірі 15,88 % згідно статуту від 04.01.2022 року. Також вважав, що дружині [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 50% статутного капіталу ФГ від частки [PERSON] , тобто 4,9%, а решта 4,9% мали бути розподілені між вказаними 3 спадкоємцями по 1,63%, тому вважав, що [PERSON] міг фактично успадкувати від [PERSON] лише 3,27% від статутного капіталу ФГ «Правда2». Вказав, що приватним нотаріусом Бірюком О.В. було незаконно видано свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] в розмірі 15,88%. Також вказав, що [PERSON] пропустив установлений 3-х місячний термін на прийняття спадщини в порядку трансмісії після смерті спадкодавця [PERSON] на спадкове майно [PERSON] . Зазначив, що видачею оспорюваного свідоцтва порушено права іншого спадкоємця [PERSON] на більшу частку у спадковому майні. Тому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.03.2024 року реєстраційний № 665, яке видане приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком Олегом Васильовичем, про спадкування [PERSON] частки статутного капіталу Фермерського господарства «Правда 2» в розмірі 15,88 %, що в грошовому виразі становить 4764,00 грн. Представник відповідача [PERSON] адвокат Передерій В.Г. 06.09.2024 скерував до суду відзив, у якому вказав, що відповідач не визнає позов з тих підстав, що позов підписано не уповноваженою особою. Представник позивача [PERSON] адвокат Драчук С.В. 12.11.2024 скерував до суду додаткові пояснення у справі де вказав, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживали, що підтверджується довідкою виконкому Драбівської селищної ради від 30.09.2024 і [PERSON] не міг бути автоматично спадкоємцем [PERSON] . Звернув увагу на невиділену частку у спільній власності [PERSON] , вказавши, що це суттєво впливає на розмір частки [PERSON] . Зазначив, що нотаріус не врахував наявність заборони на вчинення нотаріальних дій від 23.04.2023. Також наголосив, що у відповідності до статуту ФГ «Правда2» від 04.01.2022 частка у статутному капіталі [PERSON] становила 9,8%. Статутами у редакціях від 11.05.2017 та 04.01.2022 розмір частки [PERSON] не змінювався. Рішенням засновників № 6 до 9,8% особистої частки [PERSON] було додано 6,08% по спадщині від [PERSON] , однак [PERSON] майно після смерті сина не успадковував. Тому вважав, свідоцтво № 665, видане приватним нотаріусом Бірюком О.В. 09.03.2024 незаконним і таким, що підлягає визнанню недійсним. Третя особа з письмовими запереченнями не зверталась. У судові засідання позивач [PERSON] не прибув. Його представник адвокат Драчук С.В. щодо підстав скасування свідоцтва пояснив, що оскаржуване свідоцтво № [NUMBER] видане на 15,88% у статутному капіталі ФГ «Правда 2» після смерті [PERSON] , однак його дружина подала заяву про виділення її частки у спадковому майні подружжя, станом на 05.04.2023 була заборона на вчинення дій з майном, на момент видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину було ухвалене рішення Господарського суду, яким скасовано протокол № 6 від 25.12.2022, який визначав частку [PERSON] у розмірі 15,88%, а станом на 09.03.2024 у [PERSON] була частка у розмірі 9,8%, частку як спадкоємець свого сина [PERSON] не набув, оскільки разом з сином не проживав. Позовні вимоги підтримав повністю, на їх задоволенні наполягав. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, його представник адвокат Передерій В.Г. вказав, що нотаріус вірно визначив частку в розмірі 15,88%, яка складається з його часки 9,8% і частки сина [PERSON] , якого він пережив і яку успадкував, оскільки проживав спільно. У справі є дві довідки про склад сім`ї. [PERSON] проживав з батьком, тому [PERSON] прийняв спадщину, а нотаріус не застосував спадкову трансмісію. Довідка про те, що [PERSON] жив за іншою адресою є неналежним доказом, у цьому засіданні не встановлюється обставина спільного проживання. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Бірюк О.В. пояснив, що у спадковій справі є ухвала суду від 05.04.2023 у іншій справі, якою забезпечено позов [PERSON] шляхом заборони [PERSON] вчиняти дії щодо передачі майна, і видача вказаного свідоцтва про право на спадщину не входить до спору, тому процедура ним не порушена. Щодо заяви [PERSON] про виділення частки у спільній власності подружжя пояснив, що [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині [PERSON] на користь іншого спадкоємця, а у даній ситуації не має бути спільної сумісної власності та не може бути часток. Тому частка у ФГ «Правда2» ним не виділялась. З заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . Після строку у 6 міс - 09.03.2024 [PERSON] звернувся з заявою про видачу свідоцтва на частку у спадковому майні і підстав для відмови йому не було. Нотаріус перевірив реєстри і там була інформація, що спадкодавець [PERSON] є членом ФГ «Правда 2», його частка становить 4764 грн., що у відсотковому відношенні становить 15,88% і на цю частку видав свідоцтво на 2/3 частки, що включала частку [PERSON] та [PERSON] . В той же час на 1/3 частки спадкоємцю [PERSON] свідоцтво не видавалось. На даний час у реєстрі частка [PERSON] не змінилась та становить 15,88%, інформації про те, що рішенням судів така частка змінювалась, у нотаріуса немає. Вказав що у дане спадкове майно [PERSON] (15,88%) він частку [PERSON] не враховував, на майно [PERSON] свідоцтва про право на спадщину може видавати тільки приватний нотаріус Кравченок С.В. Зазначив, що під час вчинення нотаріальних дій керувався ЗУ «Про нотаріат» та діяв відповідно до його положень. Вважав, що нотаріус керується відомостями з баз даних, а відомості про рішення судів мають бути внесені в електронні бази позивачами, саме вони допустили наявність невірної інформації в Реєстрі. Зазначив, що документів про право власності немає, з статутом ФГ «Правда2» не знайомився, вважав, що статут може бути зманіпульований. Зазначив, що всі зміни щодо ФГ мають бути внесені до реєстру. Як нотаріуса його цікавила лише частка [PERSON] , частками інших учасників він не цікавився. Зазначив, що у витягу з реєстру про ФГ «Правда2» як на час видачі свідоцтва, так і на даний час інформації про [PERSON] немає. Звернув увагу, що нотаріус [PERSON] виділяв спільну сумісну частку з майна [PERSON] , а він такої частки з майна [PERSON] не виділяв, виходив з того, що ФГ створюється на засадах однієї сім`ї, інші особи не є її учасниками, у статуті прописані частки кожного, виходячи з того, що це є спільний бізнес і на його думку тут немає спільної сумісної власності. Вважав помилковим, що у ФГ може бути спільна сумісна власність. Щодо довідок про місце проживання [PERSON] зазначив, що особа може мати декілька місць проживання, а значення має саме її реєстрація відповідно до порядку вчинення нотаріальних дій і на момент смерті [PERSON] він був зареєстрований за однією адресою з [PERSON] . Вказав, що статут ФГ побудований на принципах спільної часткової власності, гроші не можна розцінювати як спільну власність, [PERSON] і [PERSON] є подружжям і у них рівний внесок 2749 грн., статут ФГ є прикладом спільної часткової власності. Згідно ст. 356 ЦК України власність із визначенням часток є спільною частковою, тому спільна сумісна власність виключається, а у частці [PERSON] нема частки [PERSON] як дружини. Під час видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не надала доказів, що частка є спільним сумісним майном і є неправильним розглядати частку [PERSON] як спільну сумісну. У позові наявна виписка з ЄДР де зазначено, що частка [PERSON] станом на 09.03.2023 складала 15,88%. Звернув увагу, що нотаріус відповідно до ЗУ «Про нотаріат» використовує інформацію з реєстрів і у реєстрі частку [PERSON] вказано 15,88%, позивачами допущено невірну інформацію у реєстрах, яка призвела до видачі такого свідоцтва. У задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав. Встановлені судом фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину № 665 від 09.03.2024, виданого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком О.В., спадкоємцем майна гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його син [PERSON] , [INFO] - 2/3 частки спадщини, у тому числі з урахуванням 1/3 частки спадщини від якої відмовилась на його користь дружина померлого [PERSON] , онук [PERSON] - 1/3 частки спадщини. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з частки статутного капіталу у фермерському господарстві «Правда 2» у розмірі 15,88%, що в грошовому виразі становить 4764,00 грн. і належало померлому на підставі статуту фермерського господарства «Правда 2» нова редакція від 04 січня 2022 року. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки вказаного майна видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку майна ще не видано. Згідно копії довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 249 від 15.06.2023, про те що з 2008 і по день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживали без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] і мав такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Дружина проживала разом з чоловіком [PERSON] і вели спільне домашнє господарство. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 по справі № 925/736/23 за позовом [PERSON] до Фермерського господарства «Правда2» про визнання недійсними рішень загальних зборів задоволено. Визнано недійсними рішення загальних зборів засновників ФГ «Правда2», оформлене протоколом № 5 загальних зборів засновників ФГ «Правда2» від 04.01.2022. Визнано недійсними рішення загальних зборів засновників ФГ «Правда2», оформлене протоколом № 6 загальних зборів засновників ФГ «Правда2» від 05.12.2022. Вказаним рішенням встановлено, що до складу засновників ФГ, вказаних у статуті станом на 2017 рік поряд з іншими входить [PERSON] , статутний фонд ФГ становить 30000 грн., у якому частка [PERSON] визначена у розмірі 2940 грн., що складає 9,8% від статутного фонду. Також встановлено, що рішенням загальних зборів засновників ФГ «Правда2», оформленим протоколом № 6 від 05.12.2022, вирішено, зокрема, внести зміни до Статуту ФГ та викласти його у новій редакції з подальшим перерозподілом часток між діючими учасниками фермерського господарства та частку [PERSON] визначено у розмірі 4764,00 грн., що становить 15,88% від статутного фонду. Постановою Північного апеляційного суду від 22.02.2024 по справі № 925/736/23 апеляційну скаргу ФГ «Правда2» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 у справі № 925/736/23 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023 у справі № 925/736/23 - без змін. Постановою Черкаського апеляційного суду від 13.02.2024 по справі № 692/275/23 скасовано рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2023, позовні вимоги [PERSON] про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання недійсною відмови від спадщини задоволено, визнано недійсною відмову [PERSON] від спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь іншого спадкоємця [PERSON] , яка подана 28.10.2022 до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В. з пропуском строку та визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 09.11.2022 приватним нотаріусом Кравченком С.В. [PERSON] , зокрема, на 1/10 частки в статутному капіталі ФГ «Правда2». Відповідно до копії повідомлення приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В. № 188/02-14 від 03.07.2024 про надання інформації, адресованого [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкової трансмісії можливого спадкоємця [PERSON] , 1951р.н., який помер [INFO] , не видавались у зв`язку з відсутністю будь-якої відповідної заяви. Відповідно до копії Статуту Фермерського господарства «Правда2» у редакції від 2017 року засновниками сформовано статутний фонд ФГ «Правда2» у розмірі 30000,00 грн. та розподілено його частки наступним чином: - [PERSON] -18240,00 грн., що становить 60,8% від статутного фонду; - [PERSON] -2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду; - [PERSON] - 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду; - [PERSON] - 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду; - [PERSON] - 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду. Відповідно до копії Статуту Фермерського господарства «Правда2» у редакції від 2022 засновниками ФГ вказано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розмір статутного фонду та розподіл його часток між засновниками ФГ відповідає такому розподілу, вказаному у статут ФГ у редакції від 2017 року. Згідно копії запиту [PERSON] від 07.06.2024 він адресований приватному нотаріусу Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюку О.В. та стосується інформації по спадковій справі № 222/2022 про обставини спадкування [PERSON] . Відповідно до копії повідомлення приватного нотаріуса Бірюка О.В. № 27/01-16 від 18.06.2024 на запит [PERSON] по спадковій справі № 222/2022 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] щодо надання інформації відносно спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] роз`яснено положення законодавства щодо нотаріальної таємниці та відмовлено у запитуваній інформації. Інших доказів позивачем не надано. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78315733 від 11.09.2024 спадкова справа номер у спадковому реєстрі 69586258, номер у нотаріуса 222, заведена приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Бірюком О.О. 17.08.2022, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] . По справі 09.03.2024 було видано свідоцтво про право на спадщину номер у реєстрі нотаріальних дій 665. Відповідно до копії спадкової справи № 222/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вона заведена 17.08.2022 на підставі заяви [PERSON] , який вказав, що спадщину після смерті батька приймає [PERSON] приймає. Іншим спадкоємцем першої черги є дружина [PERSON] . У спадковій справі наявна заява [PERSON] від 17.08.2022, яка вказала, що від прийняття спадщини, яка залишилась на момент смерті її чоловіка [PERSON] , відмовляється на користь сина померлого [PERSON] , спадкоємців першої черги, крім зазначених, немає, просить виділити її частку у спільному майні подружжя. Також у спадковій справі наявна заява [PERSON] від 28.10.2022, який вказав, що спадщину після смерті діда [PERSON] приймає за правом представлення, оскільки його батько, син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] . Іншими спадкоємцями першої черги вказав дружину померлого [PERSON] та сина померлого [PERSON] . У спадковій\~справі наявна\~ухвала Драбівського\~районного суду\~Черкаської області\~від 05.04.2023\~по справі\~№ 692/275/23,\~якою з\~метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та визнання недійсною відмови від спадщини накладено арешт на успадковане після смерті [PERSON] майно відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) та заборонити [PERSON] вчиняти дії щодо відчуження на користь третіх осіб, проведення нотаріального оформлення та/або передачі в банківську заставу (іпотеку) спірного спадкового майна, зокрема на 1/10 (одну десяту) частки в статутному капіталі Фермерського господарства «ПРАВДА2», ідентифікаційний код юридичної особи 40223011, яке розташоване в селищі Драбово-Барятинське, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, вулиця Нахімова, 35, що становить 1 824 гривні 00 копійок. Відповідно до наявної у спадковій справі заяви [PERSON] від 09.03.2024 той просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки спадкового майна [PERSON] з урахуванням 1/3 частки спадщини від якої відмовилась на його користь дружина померлого [PERSON] , яка складається з частки статутного капіталу ФГ «Правда2» у розмірі 15,88%, що у грошовому виразі становить 4764,00 грн. Згідно даних безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фермерського господарства «Правда2» розмір статутного капіталу становить 30000 грн., розмір частки засновника [PERSON] у статутному капіталі визначено у розмірі 4764,00грн. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76144723 від 09.03.2024 по спадковій справі номер у спадковому реєстрі 69586258, номер у нотаріуса 222, приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Бірюком О.О. видано свідоцтво про право на спадщину № 665, спадкоємець [PERSON] , категорія майна: інше (рухоме майно) частка статутного капіталу фермерського господарства «Правда2» в розмірі 15,88%, 2/3, загальна вартість майна 4764,00 грн. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права іздотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22),\~постанову\~Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду\~від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в\~справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). Спадкування в Україні регулюється основним регулятором приватних відносин, яким є ЦК України (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України). Відповідно до положень частин першої, другої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (стаття 1301 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. У приватному праві не передбачено нікчемності для свідоцтва про право на спадщину. В ЦК України закріплено тільки можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва) (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 (провадження № 61-9916сво21)). Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.2024 року реєстраційний номер 665, суд зазначає, що [PERSON] є сином [PERSON] , тому має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , а позивач [PERSON] також є спадкоємцем за правом представлення, будучи онуком спадкодавця. Щодо зазначення у свідоцтві про право на спадщину № 665 від 09.03.2024 частки [PERSON] у статутному капіталі ФГ «Правда2» у розмірі 15,88% слід зауважити, що згідно наданих копій статутів ФГ «Правда2» від 2017 року та 2022 року частка [PERSON] визначена у розмірі 2940,00 грн., що становить 9,8% від статутного фонду. В той же час у матеріалах відсутні відомості, що такі статути були надані приватному нотаріусу Бірюку О.В. під час видачі вказаного свідоцтва. Згідно положень ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2023, встановлено, що протоколом № 6 загальних зборів засновників ФГ «Правда2» від 05.12.2022 було проведено перерозподіл часток засновників та частку [PERSON] визначено у розмірі 4767,00 грн., що становить 15,88%. Зазначений протокол було скасовано вказаним вище Рішенням Господарського суду Черкаської області, та вказаний розмір частки був чинним до винесення постанови Північним апеляційним господарським судом 22.02.2024. Таким чином, враховуючи, що у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містились відомості про частку [PERSON] у статутному капіталі господарства у розмірі 4764,00грн., що у відсоткову співвідношенні становить 15,88%, нотаріусом було вказано саме таку частку у свідоцтві про право на спадщину № 665 від 09.03.2024, тобто внаслідок наявності помилкової інформації у реєстрі. У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 (провадження № 61-9916сво21)). Відповідно до стаття 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Передбачені положеннями статей 1300 та 1301 ЦК України правові конструкції «внесення змін до свідоцтва про право на спадщину» та «визнання свідоцтва про право на спадщину» є різними. Недійсність свідоцтва обумовлена певними «вадами», які існували в момент його видачі (зокрема, особа, якій видане свідоцтво, не мала права на спадкування, нікчемність заповіту). Тобто підстава недійсності свідоцтва як документа має існувати в момент його видачі. Підстави внесення змін до свідоцтва не пов`язані з протиправною поведінкою (це можуть бути, зокрема, обставини які існували, але не були відомі усім учасникам спадкових відносин або ж виникли тільки після видачі свідоцтва про право на спадщину). Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як згідно з рішенням суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, натомість визнання свідоцтва недійсним допускається тільки за підставі рішення суду. У ЦК України не визначено підстав внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. До них, зокрема, можливо віднести: прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України); прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, однак якому судом визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину (частини третя та четверта статті 1268 ЦК України), але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, зокрема змінився розмір обов`язкової частки у спадщині (стаття 1241 ЦК України); зменшення розміру частки спадкоємця у спадщині за рішенням суду (наприклад, частина перша статті 1241 ЦК України). Виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним (див. пункти 99 - 103 постанови Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року в справі № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23)). Таким чином судом не встановлено підстав для визнання вказаного вище свідоцтва недійсним, оскільки відповідач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та прийняв спадщину в установленому законом порядку, тому не\~підлягають застосуванню\~норми статті\~1301\~ЦК України\~до правовідносин\~сторін,\~оскільки підстави\~для відсутності\~права на\~спадкування в\~особи,\~на ім`я\~якої було\~видане свідоцтво\~судом не\~встановлено.На\~момент видачі\~Свідоцтва про\~право на\~спадщину №\~665\~від 09.03.2024\~частка спадкодавця\~у статутному\~капіталі ФГ\~«Правда2»\~вказана помилково\~внаслідок некоректної\~інформації у\~Єдиному державному\~реєстрі юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань,\~тому підстав\~для недійсності\~Свідоцтва в\~момент його\~видачі не\~існувало,\~а вимог\~про внесення\~змін до\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом позивачем\~не заявлено.\~Відповідач у спірних правовідносинах не позбавляється права на спадкування, проте його частка змінюється. Отже, суд вважає, що позивачем вибрано невірний спосіб захисту, оскільки він з вимогою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину не звертався та не позбавлений можливості внести такі зміни до свідоцтва шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Розподіл судових витрат. Згідно положень\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати належить покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed