Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Заявник звернулась з заявою, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] . 09.12.2024 року звернувшись з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області шодо перерахунку пенсії у разі втирати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до принципу екстериторіальності розгляд заяви було здійснено Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Листом від 13.12.2024 року їй було відмовлено в задоволенні даної заяви, так як відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] прізвище, ім`я по батькові матері вказано як " [PERSON] " не відповідає даним свідоцтва про смерть [NUMBER] " [PERSON] ", в довідках №83, №84 від 27.11.2024 року, які видані СТОВ «Колос», прізвище ім`я , по батькові її матері вказано як « [PERSON] ». Вважає , що дана розбіжність виникла в зв`язку з допущенням механічних помилок при оформленні первинних документів, уповноваженими особами. Встановлення юридичних фактів їй необхідно для подальшої реалізації своїх прав, гарантованих Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника. Просила встановити юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , та встановити юридичний факт, того що довідки № 83 від 27 листопада 2024 року та № 84 від 27.11.2024 року, які видані СТОВ «Колос» про роботу з 1947 році по 1969 року складені відносно роботи [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник заявника заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та проводити розгляд без його участі, подавши письмову заяву. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення заяви не заперечив. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та СТОВ "Колос" про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 12.09.1986, запис 230 року 09.12.2024 року заявниця звернулась з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» . Однак, листом від 13.12.2024 року їй було відмовлено в задоволенні даної заяви, так як відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові матері вказано як « [PERSON] ", що не відповідає даним свідоцтва про смерть [NUMBER] в якому зазначено " [PERSON] ", в довідках № 83, № 84 від 27.11.2024 року, які видані СТОВ «Колос», прізвище, ім`я , по батькові вказано як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER] , в графі мати зазначено ім`я " [PERSON] " (рос.мовою). Згідно свідоцтва про смерть від 12.09.1986 року серії [NUMBER] , [INFO] померла " [PERSON] " (рос.мовою). Розбіжності в написанні імені виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму, а саме: переклад прізвищ українською-російською мовами. Зазначене дозволяє зробити висновок про те, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (рос. [PERSON] ). Щодо встановлення юридичного факту, того що довідки №83 від 27.11.2024 року та №84 від 27.11.2024 року, які видані СТОВ "Колос" про роботу з 1947 році по 1969 року складені відносно роботи [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із статтею 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Відповідно до частини першої статті 318 ЦПК у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Суд звертає увагу заявника на те, що довідки, які видані СТОВ "Колос", не є правовстановлюючими документами, оскільки не встановлюють, не визначають право, а тільки підтверджують їх існування, а тому в задоволенні цієї вимоги заяви слід відмовити.

Outcome: partial