Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

19 грудня 2024 року року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Пархомчуком С.В., діючого на підставі довіреності від 29 грудня 2023 року. В позові зазначено, що 17.02.2022 року між ТОВ «ФК«АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 04.09.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» правонаступником якого являється ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] було укладено договір № 46370 про надання фінансового кредиту, за яким 04.09.2021 року їй було надано кредиту в розмірі 2000,00 гривень, строком на 16 днів, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою 2,5 % в день або 912, 5 % річних. Відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 25.06.2024 року виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 10250 грн., яка складається з : простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000 грн., простроченої заборгованості за процентами - 8250 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 46370 від 04.09.2021 року, в розмірі 10250 грн., та витрати по сплаті судового збору - 2 422,40 грн. Заявою від 20 січня 2025 року представник позивача доповнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 10500 грн. (а.с.64-78). Позивач в судове засідання не з`явився, його представник до суду направив заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 04 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп»» та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 46370 (далі Договір), за яким вона отримала в кредит 2000 грн. строком на 16 днів, які зобов`язалася повернути до 19 вересня 2021 року та сплатити відсотки за користування коштами, в розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Кредит надається в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. За пунктом 1.5 Договору за використання системи дистанційного отримання фінансового кредиту відповідачка зобов`язалась сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Відповідно до п.2.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного Договору (а.с.28-32). Договір підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) AV4731 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Договору Реквізити та підписи сторін. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилась на сайті https://www.avirakredit.com.ua/. з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»( п.6,8 Договору). Відповідно до пункту 6,1 Договору, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Того ж дня, сторони підписали Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №46370 від 04 вересня 2021 року, Графік розрахунків та загальна вартість кредиту, за яким відповідач зобов`язана була повернути позикодавцеві отриману суму кредиту у розмірі 2000 грн., сплатити відсотки за користування ним в сумі 800 грн. та комісію за надання кредиту в сумі 300 грн. Позикодавець визначив, що загальна вартість кредиту отриманого відповідачем складатиме 3100 грн. (а.с.33). Того ж дня, кошти в сумі 2000 грн. було перераховано на картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 21.05.2024 року ( а.с.43). 17 лютого 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитним договором №46370 укладеним 04 вересня 2021 року з відповідачем, що підтверджується копіями Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу (а.с.22,35-41). В позовній заяві позивач зазначив, що згідно виписки з особового рахунка заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 25 червня 2024 року складає 10250 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 2000 грн, заборгованості за простроченими відсотками 8250 грн, ( а.с.21). За приписами ч.1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України). В силу ч.1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає укладеним договір про надання кредиту між відповідачем та ТОВ "Фінансова компанія "Авіра Груп". За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнавався. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором № 46370 укладеним 04 вересня 2021 року, з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість нараховану за тілом кредиту у повному обсязі. Разом з тим, судом встановлено, що розмір одержання процентів встановлений договором наступним чином: за фіксованою, стандартною процентною ставкою з розрахунку 2,5% на добу. За даними графіка розрахунків та загальної вартості кредиту, відповідач зобов`язана була сплатити кредиторові відсотки за користування позикою в сумі 800 грн. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за 16 днів користування кредитом, які відповідно до Графіка розрахунків становлять суму у розмірі 800 грн. Оскільки позивач просив стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у сумі 8250 грн, однак належного розрахунку такої заборгованості не надав, суд доходить висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення заборгованості за відсотками. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в сумі 800 грн. З огляду на викладене вище, беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним, суд доходить висновку про необхідність стягнення з неї на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №46370 від 04.09.2021 року в загальному розмірі 2800 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а також підтвердженні витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем в розмірі 10500 грн.

Outcome: partial