Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

16.01.2025 року до суду звернулася позивач з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 25.02.2023 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, однак через різні погляди на життя шлюбні відносини фактично припинилися. Також вказала, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Таким чином, прохала суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з [PERSON] понесені судові витрати.\~ Ухвалою суду від 17.01.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.\~ Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.02.2023 року у Кобеляцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 26. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що проживає з позивачем (а. с. 7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та не мають наміру їх відновлювати. У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід іменувати прізвищем [PERSON] .\~\~ Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином слід повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем додано договір про надання правової допомоги №0543 від 13.01.2025 року, ордер на надання правничої допомоги, остаточний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, згідно якого розмір витрат на правову допомогу становить 2422,24 гривень, акт про приймання-передачу юридичних послуг від 07.12.2024 року, розрахунок-фактуру від 15.01.2025 року, платіжну інструкцію про сплату 2422,24 гривень за договором на надання правової допомоги (а. с.10-15). Суд зазначає, що витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2422,24 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст. ст. 133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2422,24 гривень.

Outcome: approved