Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 28.10.2024 директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М., яка діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.06.2024, звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначила, що 20.08.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] \~укладено Договір № 75158656 про надання позики в розмірі 12 629,00 грн, з відсотковою ставкою 1,99 % за кожен день користування позикою. Договір укладено шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. 27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75158656. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75158656. Таким чином, позивач правомірно набув право вимоги до Відповідача за договором № 75158656. Загальна заборгованість за Договором № 75158656 від 20.08.2021 становила 39 501,62 грн, з яких: 12 629,00 грн заборгованості за кредитом; 26\~641,50 грн заборгованості за процентами ; 202,06 грн інфляційні збитки; 29,06 грн нарахованих 3% річних. Вимогами позову позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 75158656 в розмірі 39 501,62 грн; судові витрати у розмірі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. 16.12.2024 представник відповідача адвокат Федак М.Л., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1575353 від 13.12.2024, подав до суду відзив на позов, згідно з яким заперечив відносно позовних вимог. Зазначив, що при укладенні Договору кредиту сторонами були погоджено порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку. Так, Кредитор не повідомив Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит. Сума кредиту не може вважатися простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит - відповідно простроченими процентами. Позичальник не отримував від Кредитора такого повідомлення про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту сплати плати за кредит, а також Позичальник не порушував нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту сплати плати за кредит, оскільки такий термін Кредитором встановлений не був. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором кредиту в порушення вимог ЦПК України не надав документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При розгляді даної справи Позивач не надавав суду первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту. Розрахунок боргу, підготовлений працівником Позивача щодо наявності грошового зобов`язання Відповідача по тілу кредиту, відсотках, процентах та пені - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до Відповідача. Розмір неустойки за прострочення виконання зобов`язання, яку Позивач хоче стягнути з Відповідача, значно перевищує розмір збитків, яких саме Позивач взагалі не зазнав. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру. На думку представника відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки такий тривав з 20 вересня 2021 року (останній платіж Позичальника) по 20 вересня 2024 року, а тому він просить застосувати строк позовної давності та відмовити Позивачеві в задоволенні позову. Так, Позивач знав про порушення свого права ще з вересня 2021 року, а з позовом до суду звернувся лише у жовтні 2024 року, тобто більш як через три роки, та відповідно із пропуском строку позовної давності. Отже, навіть сам Позивач знаючи, що викупив за договором факторингу на момент такої покупки право вимоги до Відповідача за Кредитним договором не скористався своїм правом пред`явити позов в межах позовної давності. Позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності як до основного так і до додаткових зобов`язань. Відповідач на час укладення кредитного Договору перебував дуже у скрутному матеріальному становищі. Вимоги Позивача призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Тобто, в період дії воєнного стану та у 30-денний строк після дня його закінчення: громадяни звільняються від обов`язку сплачувати неустойку (штраф, пеню) та фінансовим установам заборонено збільшувати процентну ставку за користування кредитом у разі прострочення внесення платежів (крім випадків, коли зміна процентної ставки встановлена кредитним договором). Вимогами відзиву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 18.12.2024 директором ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М. подано до суду відповідь на відзив, згідно з якою зазначила, що повідомлення боржника здійснювалось первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів відступлення прав вимоги. Повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладанні договорів відступлення прав вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, законом передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісного кредитора, так і на користь Позивача. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. 20.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір № 75158656. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.com.ua/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.com.ua/documents-license, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 6.1. 6.2 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті кредитодавця та були долучені до матеріалів справи. Відповідно до п.6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Умовами договору та п. 6.5 Правил передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами тридцятиденного (пільгового) строку користування позикою. Відповідачем було укладено Кредитний договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. В даному випадку, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. \~ \~ \~ \~ Щодо строку позовної давності представник позивача, зазначила, що відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),\~строки,\~визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк дії\~такого карантину.\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №\~211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2»\~(із\~змінами і\~доповненнями,\~внесеними постановами\~Кабінету Міністрів\~України)\~12\~березня 2020\~року на\~території України\~був встановлений\~карантин,\~дію якого\~неодноразово продовжено.\~Дію карантину\~скасовано 01\~липня 2023\~року.\~Крім того,\~відповідно до\~п.\~19\~Перехідних та\~прикінцевих положень\~до ЦК\~України у\~період дії\~воєнного стану\~в Україні,\~введеного Указом\~Президента України\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~від 24\~лютого 2022\~року №\~64/2022,\~затвердженим Законом\~України «Про\~затвердження Указу\~Президента України\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~від 24\~лютого 2022\~року №\~2102-IX,\~перебіг позовної\~давності,\~визначений цим\~Кодексом,\~зупиняється на\~строк дії\~такого стану.\~Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 та по даний час перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності не були пропущені Позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Вимогами відповіді на відзив представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 03.02.2025 представник відповідача адвокат Федак М.Л. подав до суду пояснення до відповіді на відзив на позовну заяву, згідно з яких зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту переходу права вимоги за договором укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» до Відповідача за договором укладеним з ним. Позивачем не було додано до матеріалів справи ані Акту приймання-передачі документів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Вердикт Капітал», ані Акту приймання-передачі документів від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр», що стосуються боргу по договору укладеному з Відповідачем, ані доказів сплати ціни договору за договорами про відступлення прав вимоги. Як вбачається з матеріалів вказаної позовної заяви Позивач звернувся до суду з даним позовом 15.10.2024. Натомість згідно з випискою по особовому рахунку Відповідача, останній платіж по Кредитному договору було здійснено 20.09.2021 в сумі 375 грн. Позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки такий тривав з 20 вересня 2021 року (останній платіж Позичальника) по 20 вересня 2024 року. Позивач дізнався про порушення свого права ще з вересня 2021 року, а з позовом до суду звернувся лише у жовтні 2024 року, тобто більш як через три роки, та відповідно із пропуском строку позовної давності. Позивачем до суду першої інстанції не була надана ні пам`ятка клієнта, ні довідка про умови кредитування, ні інші докази, з яких можна встановити, який між сторонами був погоджений розмір мінімального платежу та строки його внесення. Вирішуючи спір по суті, суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. Крім того, пропущення строку позовної давності якщо стороною заявлено про застосування строку позовної давності є самостійною підставою для відмови у позові. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати строки позовної давності. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» Гриц І.Ю., який діє на підставі довіреності № 63 від 06.01.2025, в судовому засідання вимоги позову підтримав та просив задовольнити, посилаючись на доводи викладені як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 03.02.2025 представник відповідача адвокат Федак М.Л. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75158656 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно з яким Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та оплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики (а.с.17). Розділом 5 Договору передбачено, що Позичальник ознайомився на сайті з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання рингів фінансових послуг», а також з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладання цього Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором Позикодавець має право залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за Договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 17.09.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», що діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, та завершення платіжної операції 20.08.2021 за номером платежу 29850efb-ec76-4776-a7f7-71494bcbaaba на суму 12629,00\~грн,\~отримувач \~ на карту № [NUMBER] (а.с.14). Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком станом на 27.01.2022 становить 39 270,50 грн, а саме: заборгованість за кредитом 12 629,00 грн; заборгованість за процентами 26 641,50 грн (а.с.16зв-18). 27 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) укладено Договір факторингу №27/01/2022/1, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає), а Фактор приймає (набуває) Права грошової вимоги Клієнта за договорами про надання фінансових послуг (а.с.20-22). Згідно з пп.2.2, 2.3 вказаного Договору, Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників. З дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому мислі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо дони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання Вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до Договору. Відступлення права вимоги до [PERSON] підтверджується Реєстром боржників №1 до Договору факторингу №27/01/2022/1, Витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №27/01/2022/1 (а.с.24-26). Заборгованість відповідача згідно з Реєстру боржників №1, складає 39 270,50 грн, з яких: борг по кредиту 12\~629,00 грн, заборгованість по процентах за користування 26\~641,50 грн. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 становить 39 501,62 грн, а саме: заборгованість за кредитом 12\~629,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 26\~641,50 грн, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами 29,06 грн, інфляційні збитки за користування грошовими коштами 202,06 грн (а.с.19). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, у відповідності до умов якого Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає (набуває) Права грошової вимоги Первісного кредитора за договорами про надання фінансових послуг (а.с.27-30). Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до Договору. Відступлення права вимоги до [PERSON] підтверджується Реєстром боржників до Договору №10-03/2023/01, Витягом з Додатку №3 до Договору №10-03/2023/01 (а.с.31-33). Заборгованість відповідача згідно з Реєстру боржників №1, складає 39 501,62 грн, з яких: борг по кредиту 12\~629,00 грн, заборгованість по процентах за користування 26\~641,50 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно з ст. 625 ЦК України 231,12 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Щодо стягнення основної суми кредиту. Статтею ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. В даному випадку, відповідач не заперечив відносно факту укладення ним Договору позики № 75158656 від 20.08.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором xeV30JR5w7. Сумніви щодо достовірності укладення вказаного договору в суду відсутні. Окрім цього, позивачем підтверджено, а відповідачем не спростовано факт надання грошових коштів у позику в розмірі 12\~629,00 грн шляхом здійснення безготівкового перерахунку на рахунок. Зобов`язання, згідно із\~ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 625 ЦК України\~боржник не\~звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 12 629,00 грн за Договором позики № 75158656 від 20.08.2021. Щодо стягнення процентів за користування позикою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів,\~тип процентної\~ставки (фіксована\~або змінювана)\~та порядок\~їх сплати\~за кредитним\~договором визначаються\~в договорі\~залежно від\~кредитного ризику,\~наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Умовами Договору позики № 75158656 від 20.08.2021 передбачено базову процентну ставку в день 1,99 %, та дату повернення позики 19.09.2021. Відповідно до Додатку №1 до Договору позики від 20.08.2021, сторони узгодили, що 19.09.2021 [PERSON] зобов`язаний повернути ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму кредиту в розмірі 12\~629,00 та проценти за користування кредитом в розмірі 3769,76 грн, а разом 16\~398,76 грн. В той же час, як вбачається з відповідного розрахунку, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснено нарахування процентів станом на 27.01.2022 поза межами строку дії Договору позики № 75158656 від 20.08.2021. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, рішенні Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Нарахування кредитодавцем процентів відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~ поза межами строку кредитування порушує баланс інтересів сторін та покладає на позичальника обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України. А тому, суд вважає безпідставним нарахування процентів після спливу строку кредитування. [PERSON] , будучи вільним в укладенні договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення відсотків за договором позики № 75158656 від 20.08.2021 підлягає задоволенню лише в межах строку дії договору, а саме: в розмірі 3769,76 грн. Щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. При вирішенні даного питання суд враховує пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). А тому, вимога позивача щодо стягнення з відповідача нарахованих 3% річних в розмірі 29,06 грн та втрат від інфляції в розмірі 160 грн не підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» прав первісних кредиторів у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст.\~514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 651\~ \~«Про відміну\~на всій\~території України\~карантину,\~встановленого з\~метою запобігання\~поширення на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричини коронавірусом\~SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 року відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, \~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 № 4024-ІХ , яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 № 740/2024 та строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 10.11.2024 на 90 діб. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З урахуванням введення карантину та в подальшому воєнного стану в Україні 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, а тому позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.\~137\~\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявні договір №01-07/2024 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги; заявка на надання юридичної допомоги №142 від 14.08.2024 на суму 13000,00 грн, витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 на суму 13000,00 грн. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial