Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про зміну розміру аліментів. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. 25 червня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Коць Є.П. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/10 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211, 20 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Коць Є.П. зазначила, що 10 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] Рівненським районним судом Рівненської області було розірвано шлюб. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , про що 08 травня 2017 року складено відповідний актовий запис №19 та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , про що 02 лютого 2011 складено відповідний актовий запис №12. За рішенням Рівненського районного суду Рівненської області, яке набрало чинності 07 листопада 2011 року з Позивача утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 08 червня 2011 року до повноліття дитини. Аліменти утримуються згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2021 р. ВП №66738573. Аліменти сплачуються вчасно, станом на 01.05.2024 року заборгованість по аліментах відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 16 травня 2024 року №34834, виданого головним державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби. За рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2022 року з Позивача також стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 січня 2021 року і до досягнення нею повноліття. 18 жовтня 2019 року Позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженням серія [NUMBER] від 29.09.2021 року, про що зроблено відповідний актовий запис №157 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27.01.2023 року, про що зроблено відповідний актовий запис №16. На утримання яких також повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частини усіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2024 року та до досягнення дітьми повноліття відповідно до рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 квітня 2024 року. Крім того, на утриманні Позивача від попереднього шлюбу також знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням Рокитнівського районного суду Рівенської області від 03 вересня 2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Також, представник позивача зазначила, що на даний час матеріальне становище Позивача значно погіршилося у зв`язку із необхідністю сплати аліментів на інших дітей, втратою працездатності, зменшення рівня доходів. В другій половині 2022 року у Позивача погіршився стан здоров`я, внаслідок чого він отримав інвалідність 3-ї групи. З 25 грудня 2022 року проходив реабілітацію, згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №1008/22. 19 грудня 2023 року при повторному огляді медико-соціальної експертної комісії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №129 від 19.12.2023 року, йому встановлена інвалідність, наразі на строк з 01 грудня 2023 року до 01 грудня 2024 року та призначено проходження чергового переогляду. Згідно довідки МСЕК Позивачу протипоказані психо-фізичні навантаження та необхідне лікування в кардіолога. З 25.11.2022 року йому призначено пенсію по інвалідності. У зв`язку із неможливістю за станом здоров`я працювати, Позивач змушений був звільнитися 28.02.2023 року з ТОВ «Радивілівмолоко» та наразі можливості працевлаштуватися на роботу з тим самим рівнем доходів та яка не протипоказана йому за станом здоров`я у Позивача не має. На даний час Позивач не працює, що підтверджується витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який сформований засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 06.06.2024 року. Окрім пенсії по інвалідності, іншого доходу Позивач немає. Відповідно до даних порталу електронних послуг Пенсійного фонду України Позивачу управлінням ПФУ в Рівненській області нараховується щомісячно пенсія по інвалідності у розмірі 3409, 14 грн. Щомісяця (починаючи з березня 2024 року і по даний час) Позивач фактично отримує пенсію у розмірі 1704, 58 грн. Згідно довідки про доходи №6009 0207 4201 1080, яка сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, сукупний дохід Позивача за період з 01.01.2023 року по 30.06.2024 рік складає 36400, 64 грн. Сукупний дохід Позивача за січень 2024 року червень 2024 року становить 10127, 48 грн. За цей період з пенсії Позивача утримувалися аліменти на трьох дітей. Аліменти, які призначені за рішеннями суду на п`ятьох дітей, загалом становлять більше половину його доходу, що перевищує встановлену законом частку. Таким чином, з моменту ухвалення попереднього рішення суду про стягнення з Позивача на користь Відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у Позивача суттєво змінилися обставини, які не дають йому змоги виплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному вказаним рішенням розмірі. А саме: погіршився стан здоров`я, змінився матеріальний стан, рівень доходу суттєво зменшився, народилося двоє дітей від шлюбу з [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] ), на утримання яких з нього, на підставі рішення суду, також стягуватимуться аліменти, також Позивач сплачує аліменти на утримання інших дітей від попередніх шлюбів ( [PERSON] та [PERSON] ). У зв`язку із цим, Позивач вважає, що такий розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є для нього неможливим для сплати та підлягають зменшенню. Позивачу та Відповідачу не вдалося дійти згоди щодо зменшення розміру аліментів в добровільному порядку, тому Позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. 17 вересня 2024 року Відповідач [PERSON] подала заперечення на позов, в яких просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. В обґрунтування заперечень Відповідач зазначає про те, що позовні вимоги Позивача вважає безпідставними та такими, що суперечать інтересам їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] 2011 року народження. Зменшення розміру аліментів, на думку Відповідача, може поставити доньку у скрутне матеріальне становище, зважаючи на збільшення витрат, зростання цін на всі групи товарів. А тому установлений розмір аліментів, є недостатнім і не забезпечує належний рівень життя. На підставі викладено, вважає зменшення розміру аліментів порушенням прав дитини. Медична документація Позивача не обмежує виконання будь-яких робіт, окрім психо-фізичних навантажень, інвалідність 3 групи є тимчасовою, і у 2024 році підлягає переогляду, а тому Позивач не позбавлений можливості працевлаштуватися, отримати постійне джерело доходу і як батько зобов`язаний забезпечувати достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток. Окрім того, вважає, що Позивач не підтвердив належним чином погіршення свого майнового стану, а також того факту, що позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Одруження з іншою жінкою та народження дітей не є, на думку Відповідача, безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Разом з тим, Відповідач зазначає про те, що має статус багатодітної матері, виховує та утримує трьох неповнолітніх осіб. У жовтні 2023 року спільна з позивачем донька [PERSON] перенесла важке захворювання та вона як матір понесла значні витрати на лікування, а біологічний батько, тобто [PERSON] жодним чином у фінансовій допомозі участі не приймав. Тому, оскільки Позивач сплачує аліменти лише у розмірі 852,28 грн., сплачує аліменти нерегулярно, додатково не допомагає дітям, а з 01 січня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 1598, 00 грн., а тому на підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову Позивача у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 26.06.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання на 10:30 год. 14 серпня 2024 року. 12.08.2024 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] , яка на електронну адресу суду направила заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, оскільки вона не має можливості з`явитися до суду у зв`язку з хворобою. Розгляд справи відкладено на 10:30 18.09.2024 року. 18.09.2024 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] відкладено у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Справу призначено до розгляду на 11:00 15.10.2024 року 15.10.2024 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] відкладено у зв`язку з відпусткою судді. Справу призначено до розгляду на 15:15 27.01.2025 року. 27.01.2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з необхідністю долучення додаткових документів, які мають значення для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 09:00 07.02.2025 року. 06.02.2025 року представником позивача подано до суду додаткові документи, зокрема довідку про доходи [PERSON] від 04.02.2025 року за період роботи з 18.12.2024 року по 31.01.2025 рік, що підтверджує факт працевлаштування позивача та розмір його доходу. 07.02.2025 року суд, заслухавши думку учасників справи протокольною ухвалою задовільнив клопотання представника позивача адвоката Коць Є.П. про долучення доказів. 07.02.2025 року в судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Просила суд врахувати, задоволення позову забезпечить право дітей позивача в рівних частках отримувати аліменти, що буде справедливим. 07.02.2025 року в судовому засіданні представник відповідача зазначила про те, що відповідач не визнає заявлені позивачем позовні вимоги з підстав, зазначених у запереченнях на позов, які подані до суду 17.09.2024 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 10 травня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано шлюб в судовому порядку. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.02.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.05.2017 року. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області, яке набрало законної сили 07.11.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 08 червня 2011 року до повноліття дитини. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10.05.2022 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 18 жовтня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженням серія [NUMBER] від 29.09.2021 року, про що зроблено відповідний актовий запис №157 та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27.01.2023 року, про що зроблено відповідний актовий запис №16. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 квітня 2024 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини усіх видів доходу (заробітків), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Крім того, рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №289131 [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.12.2023 року по 01.12.2024 рік. Згідно довідки про доходи №6009 0207 4201 1080 від 06.06.2024 року, [PERSON] з 01.01.2023 року по 30.06.2024 року отримав пенсії на суму 36 400, 64 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.05.2024 року №34834, станом на 01.05.2024 року заборгованість у [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , відсутня. Згідно довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії [PERSON] від 17.07.2024 року №1413/04-04-16, останній отримав за період 01.01.2024 року по 31.07.2024 року фактично виплаченої пенсії у розмірі 11 831, 92 грн. У довідці №2990829922981189 від 06.06.2024 року, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України зазначені фактичні заробітки/доходи [PERSON] : за 2011 рік - 39081,57 грн; за 2012 рік - 39651,63 грн; за 2013 рік 43076,42 грн; за 2014 рік 54007,05 грн; за 2015 рік 51956,58 грн; за 2016 рік 93696,69 грн, за 2017 рік 132064,55 грн; за 2018 рік 136754,52 грн; за 2019 рік 170755,25 грн; за 2020 рік 187679,00 грн; за 2021 рік 106029,14 грн; за 2022 рік 79871,46 грн; за 2023 рік -19565,05 грн. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 04.02.2025 року, за період з 18.12.2024 року по 31.01.2025 року, останній отримав заробітну плату у розмірі 8 960 грн. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~положень\~ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою\~статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1\~ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.ч.1, 2\~ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1-3\~ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 77-78 ЦПК України. За приписами ч. 1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідно до ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач покликався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, він певний час не працював у зв`язку зі станом здоров`я, оскільки мав інвалідність ІІІ групи і основним джерелом його доходів була пенсія, частина якої утримувалася на сплату аліментів. Починаючи з 2021 року доходи позивача поступово зменшувалися. Крім того, після ухвалення рішення про встановлення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у нього змінився сімейний стан та народилося ще двоє дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 квітня 2024 року, він також повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/5 усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. При цьому, на утриманні позивача знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , на користь якої за рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2014 року утримуються аліменти у розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Так, 18 грудня 2024 року позивач працевлаштувався, проте розмір аліментів, призначених на п`ятьох дітей, перевищує встановлену законом частку. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19 червня 2024 року у справі №686/22677/23 (61-5022св24). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, на думку суду, є істотними та достатніми для зміни розміру стягнення аліментів. Також, суд враховує позицію представника позивача [PERSON] , яка в судових засіданнях наголошувала, що судові процеси щодо стягнення аліментів та зміни їх розміру покликані забезпечити однаковий розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей позивача та вважає таку справедливою. Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позивачем доведено правомірність позовної вимоги щодо зменшення розміру стягнення аліментів, оскільки у нього погіршився матеріальний стан, крім того змінився сімейний стан, оскільки у нього на утриманні окрім доньки [PERSON] , [INFO] , перебуває ще четверо неповнолітніх дітей, на користь яких, згідно судових рішень він зобов`язаний сплачувати аліменти. За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/3 до 1/10 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття Аліменти на утримання дитини згідно\~ст.79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24.10.2011 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання законної сили рішенням суду. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved