Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У травні 2024 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дитину одинокій матері у розмірі 4 365,25 грн. В обґрунтування позову указує, що з березня 2017 року [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги на дитину одинокої матері та малозабезпеченим сім`ям, до складу якої входить син - [PERSON] , [INFO] . Згідно із заявою від 12.02.2020 відповідачу була призначена допомога на дитину одинокій матері, передбачена Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-ХІІ та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, на період з 01.02.2020 по 31.07.2020. Указує, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] зазначила, що вона інших доходів, окрім задекларованих, не мала. Однак, 10.07.2020 під час здійснення контролю за правильністю поданих відомостей, необхідних для призначення допомоги, від Державної податкової служби України отримано інформацію про отримання [PERSON] незадекларованих доходів, а саме доходу від продажу нерухомого майна. Позивач зазначає, що внаслідок приховування інформації про доходи та майновий стан, [PERSON] надміру нараховано кошти державної допомоги за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 на загальну суму 9 603,98 грн, які вона повинна повернути позивачу. 14.09.2020 [PERSON] в черговий раз звернулась до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, допомога була призначена на період з 01.09.2020 по 28.02.2021. Управлінням, з письмового дозволу [PERSON] , було утримано з допомоги 5 238,73 грн, а залишок боргу відповідач зобов`язалась повернути самостійно, однак станом на дату подання позовної заяви сума надмірно виплачених коштів позивачу відповідачем не повернута. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачену державну соціальну допомогу на дитину одинокій матері у розмірі 4 365,25 грн. Відзив від відповідача на позовну заяву чи інші процесуальні документи до суду не надходили. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 10.02.2025. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 12.02.2020 [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Приморського району із заявою про призначення державної допомоги на дітей одинокій матері. Відповідно до заяви [PERSON] засвідчила своїм підписом, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або можуть вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсації та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Їй повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення та її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплат призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Також [PERSON] подано до управління декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідно до якої до складу сім`ї входять: син - [PERSON] , [INFO] , та бабуся - [PERSON] . Згідно із декларацією [PERSON] за період з 01 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року в ТЕР та ГУМ Центрах на обліку не перебуває, інших доходів не має, підробіток грудень 2019 року - 800 грн, січень 2020 року - 1 500 грн. Рішенням УСЗН в Приморському районі та СП ОМР про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 02.03.2020 призначено [PERSON] допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.02.2020 по 31.07.2020 у розмірі 1 587, 33 грн. 14.09.2020 [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Приморського району із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до заяви [PERSON] засвідчила своїм підписом, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або можуть вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсації та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Їй повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення та її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплат призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Також [PERSON] подано до управління декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідно до якої до складу сім`ї входить син - [PERSON] , [INFO] . Згідно із декларацією [PERSON] не працює, в ТЕР та ГУМ Центрах на обліку не перебуває, інших доходів не має. Рішенням УСЗН в Приморському районі та СП ОМР про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 22.09.2020 призначено [PERSON] соціальну допомогу з 01.09.2020 по 28.02.2021 у розмірі 748,03 грн. Згідно із довідкою УСЗН в Приморському районі та СП ОМР від 27.10.2020 [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН в Приморському районі та СП ОМР та за період з лютого 2020 року по липень 2020 року отримала допомогу на одну дитину одиноким матерям (з урахуванням доходів) в загальному розмірі 9 603,98 грн. Відповідно до довідки про завантажені доходи від 10.07.2020 [PERSON] податковий номер [NUMBER] , за період з 10.2019 по 12.2019 отримала дохід у розмірі 104 134,58 грн від продажу нерухомого майна. Розпорядженням № 463319 від 22.09.2020 УСЗН в Приморському районі м. Одеси вирішено утримати надміру виплачені кошти з 01.02.2020 по 31.07.2020 у сумі 9 603,98 грн на підставі відповіді ДФС від 10.07.2020. 28.10.2020 [PERSON] на ім`я начальника управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради подала заяву, в якій відповідач просила утримати надміру виплачені коштів з новопризначеної допомоги малозабезпеченій сім`ї у 100 % розмірі. Також зазначила, що ознайомлена, що її сума боргу 9 603,98 грн. Реквізити для погашення суми в розмірі 2 218,38 грн отримала на руки, зобов`язалась протягом листопада сплатити. Відповідно до протоколу від 08.02.2021 з [PERSON] утримано надміру виплачених коштів у сумі 5 238,73 грн. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Цей Закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (надалі «Порядок») передбачено, що відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до п. 36 Порядку допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Відповідно до п. 48 Порядку органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Таким чином, повернення надміру сплачених сум державної соціальної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Викладені обставини справи свідчать, що надмірна сплата державної соціальної допомоги відбулась з вини [PERSON] у зв`язку із наданням нею недостовірних даних під час оформлення державної соціальної допомоги, а саме прихованням інформації про отримання нею за період з 10.2019 по 12.2019 доходу у розмірі 104 134,58 грн від продажу нерухомого майна, тобто внаслідок недобросовісної поведінки набувача, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України підстави для відмови у поверненні безпідставно набутої допомоги. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц. Про визнання недобросовісності своєї поведінки свідчить і заява [PERSON] від 28.10.2020 на ім`я начальника управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про утримання з неї надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги. Виходячи з наведеного, враховуючи, що [PERSON] не повідомлено Управління з питань соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на отримання державної соціальної допомоги на дитину одинокій матері, у зв`язку з чим були надміру виплачені кошти за призначеною соціальною допомогою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved