Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 11 березня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 липня 2021 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до трьох років та отримує в Управлінні соціального захисту населення державну соціальну допомогу у розмірі 860 гривень інших доходів не має. Зазначає, що займається вихованням та матеріальним утриманням неповнолітнього сина самостійно. Відповідач з листопада 2024 року у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Він є працездатним, здоровим чоловіком, матеріально забезпечений і має змогу надавати кошти на утримання дитини. Інших неповнолітніх дітей у нього не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16 січня 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав. З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 липня 2021 року розірвано (а.с.7-9). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до довідки Остерської міської ради від 12 грудня 2024 року № 240 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). 02 червня 2023 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і від шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12,14). Згідно з актом обстеження місця проживання від 11 грудня 2024 року [PERSON] разом з дітьми фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, тому

Outcome: approved