Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

28.10.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з вимогою: визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, прибудова - літ. А1-1, літня кухня - літ. Б, веранда - літ.\~б1, ганок - літ. б2, погріб - літ. В, огорожа № 1, хвіртка № 2, ворота № 3, загальною площею житлового будинку - літ. А-1 75,9 кв.м, житловою площею будинку 52,0 кв.м, в\~порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] , на день смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним ніхто не був зареєстрований. Після смерті батька [PERSON] вона 31.07.2024 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після чого було заведено спадкову справу № 61/2024. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадщина, після смерті [PERSON] складається з житлового будинку [ADDRESS] . Водночас, реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилася, на підставі інформації КП "Зміївське БТІЗМА". Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який виготовлено 31.07.2024 КП "Зміївське БТІЗМА" до складу домоволодіння входить: житловий будинок літ. А-1, прибудова - літ. А1-1, літня кухня - літ. Б, веранда - літ.\~б1, ганок - літ. б2, погріб - літ. В, огорожа № 1, хвіртка № 2, ворота № 3, загальною площею житлового будинку - літ. А-1 75,9 кв.м, житловою площею будинку 52,0 кв.м. Сам житловий будинок збудований у 1983 році. На підставі виписки з погосподарської книги № 20 на 2016-2023 року, виданої Зміївською міською радою, домоволодіння [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Крім того, 28.07.2019 [PERSON] було виділено присадибну ділянку площею 0,16\~га, на підставі наказу № 234 по Таранівській птахофабриці. 02.09.2024 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В. прийнято рішення про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність реєстрації домоволодіння. Також з постанови нотаріуса вбачається, що спадкоємець першої черги [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Водночас, вона вважає, що на підставі ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", будинки, які були збудовані до 1992 року не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Також, зазначила, що її батько [PERSON] за життя збудував житловий будинок, але так і не отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, що і було підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.10.2024 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 29.11.2024. 01.11.2024, 02.12.2024, 21.01.2025 до суду надійшли заяви представника відповідача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами в справі (а. с. 66, 75, 82, 83). 29.11.2024 представник позивача [PERSON] подала клопотання про витребування доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2024 витребувано від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В. В. відомості про те, чи звертався будь-хто з заявами про прийняття або відмову від спадщини (в тому числі і з заявами про відкликання заяв про прийняття спадщини), а також за видачею свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , та чи не залишив останній заповіт, разом з відповідним витягом зі спадкового реєстру. Підготовче засідання відкладено до 14.01.2025. 04.12.2024 до суду надійшла інформація від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В. В. разом з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на підставі їх свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) (а. с. 77-79). 14.01.2025 у зв`язку з перебуванням судді Овдієнка В. В. у відпустці, підготовче засідання відкладено до 03.02.2025. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2025. 04.02.2025 учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Сергієнко С. М. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] у заявах з процесуальних питань просила проводити розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 12.09.1981 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] після реєстрації шлюбу змінено прізвище на " [PERSON] " (а. с. 12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11, 12). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а. с. 9). Довідкою відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 2087 від 20.09.2024 підтверджується, що [PERSON] по день смерті - [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих за вказаною адресою осіб не було (а. с. 13). З довідки КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 1834 від 17.09.2024 вбачається, що згідно архівних матеріалів реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012, не проводилась (а. с. 14). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~3950211869 від 16.09.2024, реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилася (а. с. 17). Даними листа приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В. В. № 506/01-16 від 03.12.2024 підтверджується, що 31.07.2024 позивач [PERSON] звернулася з завою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Син померлого [PERSON] , 1983 року народження, відмовився від прийняття спадщини. На підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 61/2024 (а. с. 77-79). 02.09.2024 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу до нього (а. с. 15). Даними виписки з погосподарської книги № 20 на 2016-2023 роки, виданої Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області за № 01-14/2898 від 30.09.2024, підтверджується, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] як за власником. Рік побудови будинку - 1983 (а. с. 16). Даними наказу № 234 від 28 липня 1982 року по Таранівській птахофабриці, підтверджується, що [PERSON] виділено присадибну ділянку площею 0,16 га (а. с. 18). З технічного паспорту на житловий будинок, який виготовлено 31.07.2024 КП\~"Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, вбачається, що до складу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , входить: житловий будинок літ. А-1, прибудова - літ. А1-1, літня кухня - літ. Б, веранда - літ. 61, ганок - літ. 62, погріб - літ. В, огорожа № 1, хвіртка №2, ворота №3. Загальна площа житлового будинку - літ. А-1 - 75,9 кв.м., житлова площа будинку 52,0 кв.м. Житловий будинок, літ. А-1 збудовано в 1983 році (а. с. 19-24). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 18.09.2024 суб`єктом оціночної діяльності ФО-П [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , становить 111 500 грн 00 коп. (а. с. 25-60). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу ч. ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №\~296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. У разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, має перевірити факти, передбачені законом, та витребувати необхідні документи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. При вирішенні справ зазначеної категорії, а саме визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом або за законом, суд повинен обов`язково встановити обсяг спадкового майна, належність його спадкодавцю, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також підстави для визнання такого права в судовому порядку і неможливість отримання Свідоцтва про право на спадщину у спосіб, встановлений законом. Вказані обставини встановлені судом під ча розгляду справи. Позивач [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, інший спадкоємець першої черги [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, однак [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, а представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved