Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року у справі № 753/13719/22 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 63321768 від 8 лютого 2022 року про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 9, 30% балкону, 50% лоджії (групи приміщень № 80 (колишня квартира [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», номер запису про право власності 32054961 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2576804580000). Витребувано від [PERSON] майно: нежитлові приміщення з № 1 по № 9, 30% балкону, 50% лоджії (групи приміщень № 80 (колишня квартира [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2576804580000) та передано його у власність [PERSON] . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у сумі по 6 946 (шість тисяч дев`ятсот сорок шість) гривень 80 коп. з кожного. 07 липня 2023 року адвокат Боряк Г.Ю. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» та [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 37 000 грн. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 липня 2023 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. Судове засідання з розгляду вказаної заяви призначено на 13 лютого 2025 року. У судовому засіданні 13 лютого 2025 року представник [PERSON] - адвокат Басараб Наталія Володимирівна подала до суду заяву, в якій просила зменшити розмір судових витрат у зв`язку з їх неспівмірністю із складністю відповідної роботи, її обсягом, часом, витраченим на виконання робіт. У судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» не прибув про причини неявки не повідомив. Як передбачено частинами першою, третьою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьою статті 2 ЦПК України). За результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати позивача, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. Як передбачено частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представник позивача - адвокат Боряк Г.Ю. у судових дебатах зазначила, про подання доказів про понесені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Із заявою про надання доказів витрат на професійну правничу допомогу представник позивача звернулася до суду 07 липня 2023 року, тобто у строк, передбачений ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої-третьої статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як визначено частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження розміру витрат на надання професійної правничої допомоги представник позивач надала: (1) договір про надання правової допомоги № 116 від 25 липня 2022 року, укладений між адвокатом Боряк Галиною Юріївною та [PERSON] , та Додаткову угоду № 1 до цього Договору, відповідно до п. 1 якої за надання правової допомоги у справі про скасування реєстраційних дій щодо предмета іпотеки та повернення нежитлових приміщень з № 1 по № 9, 30% балкону, 50% лоджії (групи приміщень № 80 (колишня квартира [ADDRESS] з чужого незаконного володіння сторони за цією додатковою угодою домовилися, що розрахунок здійснюється на умовах оплати 10 000 грн. в якості авансу, що оплачується клієнтом протягом 5-ти днів з дня укладення договору про надання правової допомоги. Остаточний розрахунок між сторонами буде здійснено з підписанням Акту приймання-передачі наданих послуг (пункт 4). У пункті 3 Додаткової угоди сторони погодили перелік робіт і вартість послуг адвоката за їх виконання, а саме: збір документів та вивчення наданих клієнтом документів, складення парової позиції та підготовка позовної заяви - 18 000 грн., підготовка відзиву на позовну заяву - 2500 грн., підготовка заяви про забезпечення позову - 4 000 грн., підготовка адвокатських запитів, зав та клопотань з процесуальних питань - 1 000/за кожний документ, ознайомлення з матеріалами судової справи - 1000 грн., участь адвоката в суді першої інстанції - 1000/за кожне судове засідання; (2) акт від 05 липня 2023 року приймання-передачі наданих послуг до Договору, відповідно до якого Адвокат надав такі послуги (в рамках цивільної справи № 753/13719/22): збір документів та вивчення наданих клієнтом документів, складення парової позиції та підготовка позовної заяви - 18 000 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву - 5 000 грн., підготовка заяви про забезпечення позову - 4 000 грн., підготовка адвокатських запитів, зав та клопотань з процесуальних питань - 4 000, ознайомлення з матеріалами судової справи - 1000 грн., участь адвоката в суді першої інстанції - 5 000 грн. Як вказано у Акті клієнтом було сплачено 10 000 грн. в якості авансу за надання Адвокатом правової допомоги і підписанням Акту приймання-передачі наданих послуг сторони підтверджують, що остаточна оплата в сумі 27 000 грн. відбулася в момент підписання даного Акту; (3) прибутковий касовий ордер № 106 від 25 липня 2022 року і квитанція до прибуткового касового ордеру про сплату позивачем адвокату 10 000 грн. за договором про надання правової допомоги № 116 від 25 липня 2022 року. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). З огляду на складність справи, обсяг та повноту виконаних адвокатом робіт, кількість судових засідань, у яких брав участь представник позивача, зважаючи, що адвокатом не готувався відзив на позовну заяву у цій справі, однак вартість таких робіт у сумі 5 000 грн. включена до розрахунку витрат, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що за обставинами цієї справи відповідатимуть наведеним вище критеріям витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовується пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (схожий за змістом висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 462/2077/17). Отже, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках. Таким чином, заява адвоката Боряк Г.Ю. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі № 753/13719/22 підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial