Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

12 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, в якому просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААВ №190851 від 27 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М.. За життя, мати позивачки склала заповіт від 14 червня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т., згідно якого вона все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] . Після смерті матері позивачка 22 листопада 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Михайловського А.Т. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 68697741 (155/2021). В зв`язку з військової агресією та окупацією території Сєвєродонецької міської територіальної громади позивачка змушена була виїхати на підконтрольну Україні територію та оригінал заповіту залишився в квартирі [ADDRESS] . При зверненні позивачки до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. 20 червня 2024 року їй було видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що нею не був наданий оригінал заповіту. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Михайловського А.Т. з метою отримання дублікату заповіту, їй було відмовлено з причини припинення нотаріальної діяльності нотаріусом. Такі обставини створюють проблеми для позивачки у оформленні своїх спадкових прав на вказану квартиру, іншого способу захисту права власності позивачки, ніж як звернення із даним позовом, на даний момент не існує, тому позивачка просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження . Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року за заявою позивача витребувані докази. 21 січня 2025 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що згідно з копією паспорту [PERSON] народилась [INFO] , згідно штампу про реєстрацію місця проживання, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 2616-5001210734 від 19 квітня 2022 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2021 року. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААВ №190851 від 27 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., [PERSON] отримала в спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м.. Згідно копії заповіту від 14 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т., згідно якого вона все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно копії технічного паспорту на квартиру вбачається, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м., власником зазначена [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 20 червня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв`язку з тим, що не наданий оригінал заповіту, а також у зв`язку із реєстрацією спадкової справи, що відкрита та зберігається в архіві приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Михайловського А.Т. на непідконтрольній українській владі території м. Сєвєродонецьк. Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79045875 від 07 листопада 2024 року, вбачається що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі № 68697741, номер у нотаріуса 155/2021. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 41 Конституції України, визначено, що право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України). Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1296 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини і тому звернувся з позовом до суду, оскільки в інший спосіб, окрім судового порядку, не може захистити своє спадкове майнове право. Таким чином в судовому засіданні позивачем [PERSON] доведено суду про неможливість в інший ніж судовий спосіб оформити право власності на спадкове майно, тому, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ,після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved