Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє [PERSON] (далі позивачі) через представника [PERSON] звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської областічерез систему «Електронний суд» з позовом до Фастівської міської ради (далі відповідач), третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора,в якому просили1) встановити фат належності спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частин житлового будинку [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ; 3) визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності по 1/6 частин житлового будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] [PERSON] , який за життя заповіт не склав. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої увійшло, серед іншого, житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . Так, померлий не зареєстрував за собою право власності на спірне майно, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, що змушує позивачівзвернутися до суду. Відзиву на позовну заяву від представника відповідача не надходило. У судовому засіданні позивач та представник позивачів підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч. 1 ст. 211 ЦК України). Ухвалою суду від 01.10.2024 року відкрито провадження у справів порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано належним чином звірені копії\~матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] 24.12.2024 року надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду від 22.01.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 66). Спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с. 67) та діти [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с. 46) та [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с. 47). 20.08.2024 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Погорілою Л.С. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що зареєстровані в реєстрі за №13906 та за №13912 по 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3211200000:02:004:0047 за адресою: [ADDRESS] та по 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0507 га, кадастровий номер 3211200000:02:004:0048 за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 59-60, 61-62). У той же час, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2024 року №2555/02-31 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (том 1 а.с. 41-43). Як вбачається із довідки КП ФМР «Фастівське БТІ» від 13 червня 2024 року №757, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (том 1 а.с. 34). На думку позивача, спірний будинок є власністю подружжя [PERSON] , проте, правовстановлюючі документи відсутні. Так, рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 23.07.2010 року №168/1 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво індивідуального двоповерхового житлового будинку розміром 8.00 х 7.50 м на належній йому земельній ділянці площею 0,1507 га по [ADDRESS] . Попереджено, що приступити до будівельних робіт можливо лише після оформлення будівельного паспорту в проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро м. Фастова та виготовлення і затвердження проектно-кошторисної документації в установленому законом порядку (том 1 а.с. 44). Стороною позивачів надано також будівельний паспорт на будівництво індивідуального двоповерхового житлового будинку та малих очисних споруд за адресою: [ADDRESS] , який видано [PERSON] 28 листопада 2013 року (том 1 а.с. 24) та вимоги до забудови земельної ділянки від 28 листопада 2013 року (том 1 а.с. 25), схему забудови земельної ділянки від 28 листопада 2013 року (том 1 а.с. 26). Крім того, наявний у матеріалах справи і технічний паспорт на вказаний будинок, що виготовлено на ім`я [PERSON] станом на 17 травня 2024 року (том 1 а.с. 74-86). У той же час, житловий будинок в експлуатацію введено не було, та, відповідно, право власності померлий [PERSON] , як і позивач [PERSON] , за собою не зареєстрували. До того ж, будинку адреса згідно експеримен тального порядку присвоєна не була (том 1 а.с. 68). Порядком Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів Українивід 8 вересня 2015 р. № 750) (далі Порядок) визначено механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Як зазначено у п. 4 Порядку, надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними\~статтею 7\~Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. За приписами\~ст.\~317,\~319\~ЦК України\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном.\~Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність правовстановлюючих документів на будинок, тобто реєстрації за померлим права власності на майно у встановленому законом порядку. Судом перевірено, що спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності на будинок, до того ж, його не було введено в експлуатацію у встановленому законом порядку. За таких обставин, на даний час відсутність підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, оскільки станом на час відкриття спадщини це майно не належало спадкодавцю. У справі ЄСПЛ "SundayTimes v. UnitedKingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steelandothers v. TheUnitedKingdom"). Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачами не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання права власності на майно, а тому позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: dismissed