Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , 3-ї особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 26 червня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. З червня 2016 року дитина мешкає разом з матір`ю, яка повністю його утримує, займається її вихованням. Таким чином з червня 2016 року відповідач не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає, взагалі не спілкується з дитиною. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. А тому, посилаючись на викладене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] та стягувати [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП невідомий, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини. 03.09.2024 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.10.2024 року. Підготовче судове засідання відкладалося в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю даних про його належне повідомлення. Ухвалою суду від 11.12.2024 року закрито підготовче провадження по справі, судове засідання призначено на 03.02.2025 року. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Рішка Д.С. у письмовому клопотанні позов підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та участі позивачки, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Одночасно також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 3-тя особа:Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Суду надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 26 червня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. З червня 2016 року подружні стосунки між сторонами були припинені і дитина постійно з червня 2016 року мешкає разом з матір`ю, яка повністю його утримує, займається її вихованням. Таким чином з червня 2016 року відповідач не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає, взагалі не спілкується з дитиною. Матір`ю за місцем проживання дитини створені належні умови для проживання та навчання. Відповідно до висновку наданого Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлено, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом її здоров`я, не спілкується з дитиною. Таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яких доказів того, що батько піклується про дитину та приймає особисту участь у вихованні дитини - суду не надано. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, поведінка відповідача, свідчить про незацікавленість його як батька у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків, а тому, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved