Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

07 червня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Первомайської селищної ради Миколаївської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до якого просить визначити йому додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. В обгрунтування позову позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 12,0527 га, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Первомайської об`єднаної територіальної громади, з кадастровим номером 4823380400:05:000:0512. Позивач дізнався про заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповідала позивачу належну їй земельну ділянку, лише у липні 2025 року. Позивач не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у передбачені законом строки в зв`язку з тим, що [PERSON] не повідомила позивача про те, що склала заповіт на його користь, та у зв`язку зі збройною агресією рф, введенням 24 лютого 2022 року по всій території України військового стану та безпосереднім веденням бойових дій на території Миколаївського району виїхала з с.Шевченкове до м.Миколаєва, де і померла [INFO] . Позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у зв`язку з пропуском строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою від 13 серпня 2024 року заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 07 жовтня 2024 року судом витребувано за клопотанням позивача копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою від 19 грудня 2024 року за клопотанням позивача до участі у справі у якості відповідача залучено [PERSON] , замінивши первісного відповідача Первомайську селищну раду. Представник позивача Колесник Ю.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги відповідач визнала у повному обсязі. Суд, враховує вимоги частини 3 статті 200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, а також заяви відповідача про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області», Відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Миколаївської області згідно з додатком, серед яких: Первомайська об`єднана територіальна громада, до складу якої ввійшли зокрема і с. Білозірка (Бармашове). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. [PERSON] померла [INFO] , про що Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 05 грудня 2023 року складено актовий запис №1005 про смерть та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 04 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Назаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за №1140, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,0527 га, розташовану в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області з кадастровим номером 4823380400:05:000:0512. Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом, підтверджуються змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. від 25 липня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 12.0527 га, надану для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташовану в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області з кадастровим номером 4823380400:05:000:0512, у зв`язку з тим, що ним не надано документи, що підтверджують факт прийняття спадщини. Відповідно до копії спадкової справи №78/2024, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Реуковою Н.А. до майна померлої [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини звернулися 22 липня 2024 року позивач [PERSON] та 23 серпня 2024 року відповідач [PERSON] . Відповідно до статей 1220-1221, 1223 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування. Згідно із статтями 1268-1270 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1272 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Строк подачі заяви про прийняття спадщини встановлюється у шість місяців з дня відкриття спадщини. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24\~постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вказує позивач у своєму позові, своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звернувся до спливу строку, визначеного законом для вчинення дій, що свідчать про прийняття спадщини (подання заяви), у зв`язку з відсутністю інформації про наявність заповіту та смерть спадкодавця, зважаючи на те, що він не є спадкоємцем за законом померлої [PERSON] . Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, у разі, якщо незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. З зазначених позивачем обставин та доказів, що надані на їх підтвердження, суд вважає доведеною позивачем поважність причин, що зумовили пропуск строку подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому необхідним захист спадкових прав позивача [PERSON] , а також зазначає, що спосіб про який він просить, відповідає такому захисту. Стосовно визнання відповідачем [PERSON] позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає можливим визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю у три місяці.

Outcome: approved