Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» в її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату, за період з березня 2024 року по серпень 2024 року. А також просить вирішити питання стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала на даному підприємстві з 28.02.2012 року по 06.08.2024 на посаді лаборанта хімічного аналізу п`ятого розряду лабораторії з обслуговування виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди цеху аналітичного контролю. З вересня 2023 року підприємство перестало вчасно виплачувати заробітну плату, але вона продовжував працювати і виконувати свої посадові обов`язки. Наказом №429-к від 06.08.2024 [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням. На час її звільнення з роботи підприємство вже заборгувало заробітну плату з березня 2024 року по серпень 2024 року. Виплата коштів, належних їй від відповідача при звільненні з роботи, проведена з нею не була взагалі. Тому змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Окрім цього, 05.02.2025 подала до суду заяву про про зміну предмету позову в якій просить суд стягнути з відповідача в користь позивача суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період березень-серпень 2024, що становить 40080,72 грн. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до витягу з наказу №429-к від 06.08.2024 [PERSON] 06.08.2024 було звільнено з роботи за власним бажанням згідно зі\~ч.3 ст. 38 КЗпП України. У [PERSON] за період з вересня 2023 року по серпень 2024 року наявна заборгованість по заробітній платі у розмірі 53346,95 грн., що підтверджується довідкою від 10.12.2024 № 4/1-1371. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] у період з 28.02.2012 року по 06.08.2024 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Карпатнафтохім» на посаді лаборанта хімічного аналізу п`ятого розряду лабораторії з обслуговування виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди цеху аналітичного контролю. Дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, заяви сторін по суті справи, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст.233 КЗпП\~України\~у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно зі\~ст.94 КЗпП України\~та ст.1Закону України «Про оплатупраці»\~заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 43 Конституції України\~передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати працю працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплатупраці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 КЗпП України\~встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно зі ст.116 КЗпП України\~призвільненні працівникавиплата всіхсум,що належатьйому відпідприємства,установи,організації,провадиться вдень звільнення.Якщо працівникв деньзвільнення непрацював,то зазначенісуми маютьбути виплаченіне пізнішенаступного дняпісля пред`явленнязвільненим працівникомвимоги пророзрахунок.Про суми,нараховані тавиплачені працівниковіпри звільненні,із зазначеннямокремо кожноговиду виплати(основната додатковазаробітна плата,заохочувальні такомпенсаційні виплати,інші виплати,на якіпрацівник маєправо згідноз умовамитрудового договоруі відповіднодо законодавства,у томучислі призвільненні)роботодавець повиненписьмово повідомитипрацівника вдень їхвиплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином при визначені розміру заборгованості по заробітній платі суд бере до уваги довідку від 10.12.2024 № 4/1-1371, згідно з якою заборгованість по заробітній платі за період з березня 2024 року по серпень 2024 року у розмірі 40080,72 грн.. Факту наявності заборгованості по заробітній платі у вказаній вище сумі відповідачем не спростовано, заперечень щодо суми такої заборгованості перед позивачкою станом на день ухвалення рішення суду не подано. Виходячи з наведеного, беручи до уваги, що [PERSON] дійсно перебувала у трудових відносинах з відповідачем, яким позивачці нараховано, однак, не виплачено у передбачені законом строки заробітну плату, допустимих доказів на підтвердження факту відсутності заборгованості заробітної плати за оспорюваний період відповідачем не надано, відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст.430 ЦПК України\~необхідно допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць з присудженої заборгованості по заробітній платі. Позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». А тому судові витрати за позовну вимогу щодо невиплати заробітної плати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладено,

Outcome: approved