Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду з позовом до Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області про зняття арешту з нерухомого майна. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] мав намір відчужити вказаний будинок, однак, нотаріус повідомив, що наразі будинок перебуває під забороною, а тому, він не має права цього зробити. Заборону було накладено на підставі договору застави, б/н, Бериславською державною нотаріальною конторою, тип обтяження: заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження: 2502079; зареєстровано: 17.10.2005 15:44:40. Вказана заборона була внесена до реєстру реєстратором: Бериславської державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач Бериславська державна нотаріальна контора Херсонської області в судове засідання не з`явилася, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду даної справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено судом [PERSON] на праві\~приватної власності\~належить житловий\~будинок,\~який знаходиться\~по [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~Договором купівлі-продажу\~житлового будинку\~від 27.04.1988\~року посвідченого\~Бериславською державною\~нотаріальною конторою\~за №\~882,\~та довідкою\~КП «Херсонське\~бюро технічної\~інвентаризації» від\~01.05.2024\~року №\~160/3,\~згідно з\~якою,\~за матеріалами\~інвентарної справи,\~право власності\~на об`єкт\~нерухомості станом\~на 31.12.2012р. зареєстровано за [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.04.1988 року. Як вбачається із вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] придбав спірний житловий будинок у [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили своє право свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Новокаховською державною нотаріальною конторою 12.05.1977р. № 1718 та договором дарування, посвідченого Бериславською державною нотаріальною конторою 12.12.1980р. № 1732. \~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~ [PERSON] має намір відчужити вказаний будинок, однак йому було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки будинок перебуває під забороною. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 394210977 сформованої 10.09.2024 року о 11:21:24 вбачається, що дійсно міститься запис, який підтверджує тип обтяження: заборона (архівний запис) за номером обтяження 2502079 накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] , власником якого являється [PERSON] (архівний запис). Заборону було накладено на підставі договору застави, б/н, Бериславською державною нотаріальною конторою, тип обтяження: заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження: 2502079; зареєстровано: 17.10.2005 15:44:40. Дата виникнення заборони 12.04.1960р. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права не нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Судом встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку на законних підставах, що знайшло підтвердження відповідно до наданих суду доказів, обтяження щодо даного будинку виникло на підставі зобов`язань первісного власника будинку у 1960р. та враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача, внаслідок чого він позбавлений в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved