Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В квітні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди так, як відповідач повністю не відшкодував заподіяну шкоду, тому просить стягнути з останнього матеріальну шкоду у розмірі 29834,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 7000 грн. В судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача МТСБ заперечила проти позовних вимог. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено засідання у спрощеному провадженні. 21.05.2024 року відповідачем подано до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги заперечуються. 03.06.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому заперечуються обставини наведені у відзиві відповідача. Ухвалою суду від 25.06.2024 року призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження по справі. 14.10.2024 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку. 17.10.2024 року ухвалою суду поновлено провадження по справі та призначено у засідання. 10.02.2025 року ухвалено рішення по справі. 3. Фактичні обставини справи встановлені судом, зміст спірних правовідносин. 25.09.2023 року [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н. [NUMBER] , що по вул. Наливайко, 44 в м. Хмельницькому, не вибрав безпечної швидкості та дистації руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки Nissan Note д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30.10.2023 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ 110307 д.н. [NUMBER] , не була застрахована. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натоміть, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі\~№\~\~904/1039/20. При цьому ВС зауважив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). Зважаючи на викладене, беручи до уваги що належним відповідачем згідно вимог п.41.1 ст.41 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Моторно тарнаспортне страхове бюро, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, не підлягають до задоволення. Суд вважає, що позивачем та представником доведено факти наявності моральної шкоди її розмір доведено належними та допустимими доказами, який складає на думку суду 2000 грн, які підлягають до стягнення з відповідача. 5. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України, визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 5 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відшкодовує потрепілому шкоду, оцінену у встановленому цим Законом порядку та відповідно до визначеної в договорі страхової суми (ліміту відповідальності страховика). Відповідно до вимог Статті 41 вимог визначено, що \~регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п. 41.1.). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 6. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] , належить стягнути судовий збір в сумі 65,76 гривень. (2000х1211,20/36834,80). На підставі викладеного та

Outcome: approved