Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач по справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . До повноліття позивача відповідач сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, проте з досягненням повноліття позивачем відповідач матеріальну допомогу їй не надає, участі у її житті не приймає. На даний час [PERSON] є студенткою Київського національного університеті технологій та дизайну, першого курсу денної форми та у зв`язку із навчанням у неї значно зросли потреби в матеріальному забезпеченні, так як вона сплачує за гуртожиток за місцем навчання, витрачає кошти на придбання матеріалів для практичних занять, оплату послуг доступу до мережі Інтернет. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд ухвалити рішення, у відповідності до якого щомісячно стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на її утримання. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав в провадження суду клопотання, в якому визнав частково заявлений позов та просив суд стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки він має на утриманні ще неповнолітню дитину. Просив розгляд справи провести за його відсутністю. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету мистецтв та моди Київського національного університету технологій та дизайну, денної форми навчання, дата закінчення навчання 30.06.2028, що підтверджується довідкою Київського національного університету технологій та дизайну № 674 від 22 листопада 2024 року. З копії\~договору №Ст\~41/011-24\~найму жилого\~приміщення у\~гуртожитку Київського\~національного університету\~технологій та\~дизайну на\~2024/2025\~навчальний рік\~від 15.08.2024\~року вбачається,\~що вартість\~за проживання\~за навчальний\~рік складає\~10050\~гривень. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2014 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2024 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто 19 лютого 2024 року і до повноліття дитини. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх сина, дочки регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). Статтею 199\~СК України передбачено, якщо повнолітні дочка син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічний висновок по застосуванню ст.199\~СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, канцелярського приладдя, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. Відповідач в поданому суду клопотанні не заперечував щодо необхідності з його сторони сплачувати аліменти на утримання його доньки у зв`язку з навчанням та вважав за можливе сплачувати їх у розмірі 1/8 частки його доходів щомісячно. При розгляді даної суд вважає за необхідне врахувати витрати, необхідні на утримання доньки відповідача під час її навчання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки відповідач будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, отже є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, відповідач суду не надав. Таким чином, встановивши, що [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , є студенткою 1 курсу факультету мистецтв та моди Київського національного університету технологій та дизайну та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги на період навчання для оплати освітніх послуг, суд, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 листопада 2024 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання, зважаючи на те, що [PERSON] здобуває вищу освіту, навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а батько має можливість надати таку допомогу, з урахуванням наявності у нього на утриманні іншої дитини, та виходячи з рівності обов`язку матеріальних витрат обох батьків. Також, суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial