Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У жовтні 2024 року заявник [PERSON] , заінтересована особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування своєї заяви, заявник зазначила, що 01.11.2021 вона з сином [PERSON] , [INFO] для проходження повторного МСЕК, але при пересадці на інший транспорт він зник до МСЕК не з`явився та до дому не повернувся. 17.11.2021 [PERSON] подала заяву до Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві про розшук [PERSON] . За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР від 18.11.2021, однак 13.12.2021 розпочате кримінальне провадження було безпідставно закрито. [PERSON] 23.05.2024 подала заяву про розшук сина [PERSON] , але відповіді не отримала, 04.069.2024 вона повторно подала заяву про розшук сина, однак відомості не були внесені до ЄРДР. У зв`язку з цим [PERSON] звернулась із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського ГУНП України у м. Києві до Голосіївського районного суду м. Києва, який ухвалою від 11.06.2024 у справі № 752/12057/24 зобов`язав внести відомості за заявою від 04.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення. [PERSON] зазначає, що про визнання сина безвісно відсутнім має для нею юридичне значення, оскільки вона проживає у квартирі [ADDRESS] , однак не може здійснити приватизацію зазначеної квартири без місця встановлення [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, заявник звернулась з даною заявою до суду. Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні зазначили, що подану заяву підтримують та просять її задовольнити. Зауважили, що [PERSON] неодноразово тікав з інтернату і від [PERSON] також втікав. З 2021 року [PERSON] перебуває в розшуку. [PERSON] є піклувальником [PERSON] . Заінтересована особа Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2011 [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, визнано обмежено дієздатним. Встановлено піклування над [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Києва, піклувальником її сина - [PERSON] , [INFO] . Листом Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 02/3368 від 11.12.2012 видано [PERSON] посвідчення про те, що вона згідно з рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2011 призначена піклувальником над обмежено дієздатним сином [PERSON] , який народився [INFO] і над його майном. 17.11.2021 [PERSON] подала заяву до Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві про розшук [PERSON] . За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР від 18.11.2021, однак 13.12.2021 розпочате кримінальне провадження було безпідставно закрито. [PERSON] 23.05.2024 подала заяву про розшук сина [PERSON] , але відповіді не отримала, 04.06.2024 вона повторно подала заяву про розшук сина, однак відомості не були внесені до ЄРДР. У зв`язку з цим [PERSON] звернулась із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського ГУНП України у м. Києві до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2024 у справі № 752/12057/24 скаргу [PERSON] на бездіяльність уповноважених службових осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволено частково. Зобов`язано уповноважених службових осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внести відомості за заявою [PERSON] від 04.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення. Зобов`язано службову особу, яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомити слідчого суддю Голосіївського районного суду м. Києва. В решті скарги - відмовлено. За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР від 19.06.2024 та відкрито кримінальне провадження № 12024100010001900 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, згідно довідки Голосіївського управління пенсійного фонду України в м. Києві № 2600-0204-8/170046 від 02.09.2024 від 02.09.2024 виданої [PERSON] , [INFO] , яка прописана за адресою: [ADDRESS] в тому, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та не отримує соціальну пенсію з червня 2019 на обмежено дієздатного сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Також судом встановлено, що заявниці необхідно визнання [PERSON] безвісно відсутнім для приватизації квартири [ADDRESS] , де вона проживає. Враховуючи те, що за місцем постійного проживання [PERSON] відсутній, немає відомостей про місце перебування більше одного року - його слід визнати безвісно відсутнім з 01 листопада 2021. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Києва, місце реєстрації: [ADDRESS] , безвісно відсутнім з 01 листопада 2021 року, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved