Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 23.11.2002, вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що у Книзі реєстрації актів про одруження здійснено відповідний актовий запис за № 528. Від вказаного шлюбу у них народилась неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Впродовж шлюбу з відповідачем у неї не склалося подружнє життя., що проявилось в тому, що в них різні погляди на життя, вони не реагують на пропозиції та зауваження один одного. Як наслідок, їх інтереси та погляди на життя є різними, у них відсутні почуття поваги та кохання один до одного. На цьому ґрунті у них неодноразово виникали непорозуміння та конфлікти. З часом виявилося, що вони є зовсім різні люди, а це в результаті призвело до того, що вони не підтримують жодних подружніх стосунків, і впродовж понад 3-х років проживають окремо. Зазначені обставини потягли відсутність у них жодних подружніх стосунків, спільного побуту, взаємних подружніх права та обов`язків, а також відсутнє ведення спільного господарства, що є свідченням відсутності сім`ї і фактичне їх розлучення. Вона прикладала всіх зусиль для того, щоб зберегти вказаний шлюб, неодноразово закликала відповідача підтримувати подружні стосунки в нашій сім`ї, однак це нічого позитивного не дало. На сьогоднішній день їх сім`я існує лише формально. За цей час вона переконалася у тому, що подальше збереження шлюбу між ними є недоцільним та на шкоду кожному з них. Оскільки, фактичні обставини свідчать про відсутність сім`ї протягом тривалого часу, то зареєстрований шлюб з відповідачем є не більше як формальністю, що вимагає його розірвання. Ухвалою від 21.01.2025 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 13.02.2025, копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу, позивачу надіслано копію ухвали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] , 23.11.2002 уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що у Книзі реєстрації актів про одруження здійснено відповідний актовий запис за № 528, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 23.11.2002 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її народження Серії [NUMBER] . Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що в них різні погляди на життя, вони не реагують на пропозиції та зауваження один одного, їх інтереси та погляди на життя є різними, у них відсутні почуття поваги та кохання один до одного, не підтримують жодних подружніх стосунків, і впродовж понад 3-х років проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим, розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам, так як фактично сім`ї не існує. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1211 грн. 20 коп. і підтверджуються квитанцією слід стягнути з відповідача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду та оплати вартості послуг за оформлення позовної заяви, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved