Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 16 січня 2025 року у задоволені позовних вимог [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя відмовлено. 20 січня 2025 представником відповідача [PERSON] , адвокатом Калинчук Ю.В. було скеровано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 гривень. Обгрунтовуючи заяву посилається на те, що у відзиві на позов від 04.06.2024 року нами зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідачка понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи, складається з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень. Вказує на те, що з копій договору про надання правової допомоги №1812 від 18.12.2023р., Додатку №3 до цього договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2025р. вбачається надання відповідачу [PERSON] правової допомоги адвокатом Калинчук Ю.В., з якою узгоджено фіксовану суму гонорару адвоката в розмірі 20 000 грн, яка сплачується за представництво інтересів у справі № 727/4373/24. Зазначає, що оскільки договором про надання правової допомоги від 18.12.2023 року з додатком № 3 встановлено фіксований розмір оплати за правову допомогу адвоката по цій справі, то акт від 17.01.2025 року не містять деталізації витрат часу. Просить ухвалити додаткове рішення у справі № 727/4373/24, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень 00 коп. 27 січня 2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Логінова М.Д. скерувала на електронну адресу суду заяву про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що зазначена сума витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн є неспівмірною зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, а також не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Посилається на те, що позивач [PERSON] не працевлаштований, знаходиться за кордоном в пошуках роботи, для змоги оплатити аліменти своїм дітям, у розмірі 9000 грн. щомісячно, а середня заробітна плата по Чернівцям становить 15 000 гривень, тому задоволення зазначеної суми витрат на правову допомогу, стане для останнього надмірним тягарем, оскільки його витрати на дітей становлять більшу частину середньо статистичного заробітку по області. Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами по справі № 727/4373/24 до 3000 (трьох тисяч) грн. 28 січня 2025 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Калинчук Ю.В. направила до суду заперечення на заяву про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Мотивує свої заперечення тим, що доводи позивача про те, що дана справа є справою незначноюї складності, спростовуються порядком, тривалістю та складністю справи, оскільки її розгляд тривав понад 8 місяців. Доводи представника позивача щодо скрутного матеріального стану позивача спростовує тим, що за період розгляду справи у позивача навпаки покращилося матеріальне становище. Стверджує, що в жовтні 2024 року позивачем придбано транспортний засіб BMW, модель 530D, 2012 року випуску, 2993 см3 вартістю близько 15 500 дол. США; у червні 2024 року ним успадковано частку в житловому будинку у с.Ворничани, Дністровського району, Чернівецької області. Просить суд звернути увагу на те, що позивач зазначає, що платить дітям щомісячно 9000 грн аліментів і посилається на середню заробітну плату по Чернівцях, при цьому проживає в Брюсселі, Бельгія, де мінімальна заробітна плата згідно з даними Євростату становить більше 2000 євро. Посилається і на те, що позивач мав фінансову можливість забезпечувати представництво його інтересів у цій справі одразу двома адвокатами високого рівня. Просить заявлені вимоги задовольнити повністю, стягнувши з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень 00 коп. Сторони у судове засідання не викликалися, однак судом було надано термін для подання заперечень на клопотання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін та в їх інтересах представників, у письмовому провадженні з урахуванням поданих сторонами пояснень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові докази, суд зважає на наступне. Судом встановлено, що 18.12.2023 року між відповідачем [PERSON] та адвокатом Калинчук Юлією Василівною було укладено договір про надання правової допомоги №1812 (а.с.216). Договором про надання правової допомоги від 18.12.2023 року з додатком № 3 встановлено фіксований розмір оплати за правову допомогу адвоката по цій справі, акт від 17.01.2025 року не містять деталізації витрат часу (а.с.217-218). З додатку №3 до цього договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2025 року вбачається надання [PERSON] правової допомоги адвокатом Калинчук Ю.В., з якою узгоджено фіксовану суму гонорару адвоката в розмірі 20000 грн, яка сплачується за представництво інтересів у справі № 727/4373/24. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Калинчук Ю.В. послуг з професійної правничої допомоги відповідачу [PERSON] , на підставі договору про надання правової допомоги №1812 від 18 грудня 2023 року, однак договір про надання правової допомоги від 18.12.2023 року з додатком № 3 містить фіксований розмір оплати за правову допомогу адвоката по цій мправі, акт від 17.01.2025 року не містять деталізації витрат часу. Разом з цим, суд зауважує на тому, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального законуне будь-які обставини справ є визначальними для визначення подібності правовідносин. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, усправі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата ВС усправі № 755/9215/15-ц(постанова від 19.02.2020). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Вимогами ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи докази подані представником відповідача Калинчук Ю.В. на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є завищеним. При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу до 10 000 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, пропорційності предмету спору та розумності їхнього розміру. Суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу до 10 000 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру. Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення 16.01.2025 року питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням принципу розумності, справедливості та співмірності обсягу виконаних робіт зі складністю справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial