Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3.54 умовних кадастрових гектарів члена колективного сільськогосподарського підприємства на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, що було посвідчене сертифікатом серії ОД-12 № 0135246, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №245 від 15.07.1996 року. Позивач є сином спадкодавця та відповідно спадкоємцем за законом першої черги. У встановлений законом строк він прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай). У зв`язку з цим, позивач не може захистити своє порушене право та в позасудовому порядку оформити спадщину. Тому у позивача виникла необхідність із зверненням до суду з вищевказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполіг та просив проводити розгляд цивільної справи без його участі . Представник Кодимської міської ради Одеської області в судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій позов не визнав з підстав розбіжності у прізвищі матері спадкоємця, що в заповіті вказано як " [PERSON] ", а у змісті позовної заяви як " [PERSON] ". Крім того, просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом,\~позивач [PERSON] являється сином спадкодавиці [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №429/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 листопада 2018 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщиина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3.54 умовних кадастрових гектарів члена колективного сільськогосподарського підприємства на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, що посвідчене сертифікатом серії ОД-12 № 0135246, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №245 від 15.07.1996 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Кодимської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За його заявою заведена спадкова справа №429/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується листом державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №168/02-14 від 20.04.2024 року та копією матеріалів самої спадкової справи. Ця обставина вказує на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у встановленому порядку та відповідно набув права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Встановлено, що державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори М.М.Налдіна відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №168/02-14 від 20.04.2024 року. Правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені. Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування`у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Верховний Суду складіколегії суддівДругої судовоїпалати Касаційногоцивільного судув постановівід 22.09.2021року,у справі№227/3750/19також вказав,що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Таким чином, при відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно внаслідок його втрати, [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, тому належним способом захисту його порушеного спадкового права є визнання за ним в судовому порядку права на земельну частку (пай), що належало спадкодавцеві [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Сам факт розбіжності у прізвищі спадкодавця, вказаному у заповіті, на що посилається відповідач як на підставу не визнання даного позову, жодним чином не впливає та не позбавляє позивача права на прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , а також її оформлення, в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved