Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.10.2023 з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1416,50 грн. щомісячно. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не мав доходу. Згідно з повідомленням начальника ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Шинкаренко В.В. з 10.09.2024 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. Отже, посилаючись на положення статті 192 СК України, позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з [PERSON] та стягувати з 10.09.2024 на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року дану цивільну справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 січня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. В свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних у справі даних та доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: \~ \~ Судом установлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1416 грн. 50 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 03 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання цього рішення судом був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Зі змісту листа ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.09.2024 року за вих. № 431/16611н вбачається [PERSON] з 10.09.2024 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. При вирішенні спору між сторонами суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішення суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. \~ Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, не вважаються незмінними та можуть бути змінені за позовом одержувача аліментів. Зокрема суд може змінити за позовом платника або одержувача розмір аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становитиме 1598 грн. (50% від прожиткового мінімуму). Тож суд вважає, що на сьогодні розмірі аліментів у сумі 1416 грн. 50 коп., що присуджений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року, є недостатнім для забезпечення потреб дитини та її гармонійного розвитку. Позивач надала докази, що з часу стягнення з відповідача аліментів на утримання сина його майновий стан змінився, оскільки він набув статус військовослужбовця, у зв`язку з чим має право на отримання відповідного матеріального забезпечення. Відповідач доказів на спростування аргументів позивача щодо зміни його майнового стану суду не надав. Отже, враховуючи сімейне та матеріальне становище відповідача, всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим змінити розмір та спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1416 грн. 50 коп. на 1/4 (одну чверть) всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, які підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили. Позов [PERSON] у частині стягнення з відповідача аліментів у новому розмірі з 10.09.2024 задоволенню не підлягає, оскільки змінений розмір аліментів застосовується з дня набрання судовим рішенням законної сили. На відміну від присудження аліментів законом не передбачено зміну розміру та способу стягнення аліментів з часу пред`явлення позову до суду. Враховуючи вищенаведене, позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до пунктів 3 та 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору. Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial