Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Лазарєву Л.В., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 24 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (справа № 761/31147/15-ц). Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилась проживати з матір`ю, окремо від відповідача. У 2017 році у відповідача з`явилась нова сім`я і спілкування між відповідачем та малолітньою [PERSON] припинилось. Позивач самостійно займається вихованням та розвитком дитини, забезпечує її фізичний, освітній та духовний розвиток, дитина відвідує приватний навчальний заклад, розвиваючі гуртки та курси, а також займається спортом. Крім того, позивач самостійно матеріально утримує та забезпечує себе та свою дочку, відповідач жодним чином не покриває витрати на утримання дитини. Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року (справа № 755/1290/17) з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 4 000,00 грн починаючи від 29 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року скасовано заочне рішення від 23 січня 2018 року. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2019 року в результаті повторного розгляду справи, стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно не виконував рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2019 року, утворилась заборгованість за сплати аліментів, що станом на травень 2023 року складала 44 982,79 грн. Крім того, відповідач жодним чином не підтримує будь-якого спілкування із своєю дитиною, фактично відсутній у її повсякденному житті та не приймає участі у її фізичному, духовному та моральному розвитку. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, є порушенням законних прав та інтересів дитини, яке завдає значної шкоди як фізичному так і моральному (психологічному) стану її дочки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Внаслідок такої поведінки відповідача, в травні 2018 року [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму висновку від 27 грудня 2019 року № 106-10430 Орган опіки та піклування не підтримав позовні вимоги та вказав на відсутність підстав та недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . У зв`язку з чим, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову. При цьому, суд попередив відповідача про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських обов`язків та необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дочки та настання можливих наслідків у разі їх неналежного виконання - позбавлення батьківських прав. Поведінка Відповідача по відношенню до дочки не змінилась. Він не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, стан здоров`я, не намагається зустрічатися та спілкуватися з донькою, не вітає її із днем народження, не бере добровільної участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду та лікування доньки, аліменти на утримання доньки сплачуються не регулярно та із затримками, наявна заборгованість. З початку повномасштабного вторгнення в Україну відповідач не поцікавився місцезнаходженням дочки, умовами перебування, чи знаходиться вона в безпеці та чи має засоби для існування. Також не надав допомоги для евакуації позивача з дочкою до безпечних місць. У вересні 2021 року [PERSON] отримала травму під час занять спортом. Відповідач не повернувся до життя дитини, не надав допомоги та підтримки. Позивачка неодноразово зверталась до Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації для отримання висновків та відповідних розпоряджень про підтвердження місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю для отримання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон під час літніх канікул. Відповідачем з моменту постановлення рішення Дніпровським районним судом міста Києва, тобто з 07 лютого 2020 року, не вчиняється жодних дій, які б могли свідчити про те, що він дійсно усвідомив свою поведінку і почав виконувати батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дочки. Відповідач взагалі усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду документа про сплату судового збору або документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 11 січня 2024 року до суду від представника позивача - адвоката Лазарєвої О.В., надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази сплати судового збору у визначеному розмірі. Таким чином, позивачем усунено вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20 лютого 2024 року на 12-00 год. Витребувано у Служби у справах дітей Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області висновок щодо наявності або відсутності підстав позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 22 січня 2024 року на електронну пошту суду від третьої особи - Служби у справах дітей Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, надійшов висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у якому зазначено, що мати повністю займається вихованням доньки, в повній мірі забезпечує потреби дитини, піклується про її стан здоров`я, фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти, готує її до самостійного життя та утримує матеріально. Умови проживання дитини відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для дитини облаштована окрема кімната, в якій є все необхідне для відпочинку, сну, проведення дозвілля та начання. Батько не контактував з класним керівником та не цікавиться успіхами дитини, спортивним життям не цікавиться, з тренером не спілкується. Медичні заклади дитина відвідувала у супроводі матері. Психологом встановлено, що наявна порушена прив`язаність дитини до батька, що обумовлено відсутністю прояву турботи з боку батька. З 2017 року батько з дитиною не спілкується, не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного жиитя, матеріально не забезпечує. За адресою реєстрації [PERSON] не проживає, за відомим номером телефону не відповідає, тому поспілкуватися з приводу наявності або відсутності підстав щодо позбавлення його батьківських прав виявилось неможливим. [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками, не вживає відповідних заходів з метою належної участі у житті та вихованні дитини, що слугує доказом, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків, та може бути підставою для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. Викладене свідчить, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї доньки, матеріально не забезпечує, не дбає про її розвиток, навчання та виховання, не спілкується з дитиною. З огляду на викладене Служба у справах дітей Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. 07 лютого 2024 року до суду надійшла заява третьої особи - Служби у справах дітей Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у якій зазначено, що позовні вимоги підтримують, рішення просять прийняти згідно норм чинного законодавства з урахуванням прав та інтересів дитини та на підставі наявних у справі документів. 14 лютого 2024 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. Відповідач зазначив, що з доводами позовної заяви категорично не погоджується. Позивач не дозволяє доньці бачитися із ним, налаштовує проти. Незважаючи на це цікавиться особистим життям дитини, матеріально допомагає та бажає бачити [PERSON] . З квітня 2017 року мав перешкоди у спілкуванні з дитиною, не міг додзвонитися на номер мобільного телефону доньки. Позивач сама не бажає спілкування батька з дитиною, про необхідність участі у шкільному житті дитини не повідомляє, про факт травмування дитини на заняттях з гімнастики також не повідомила. Дозволи на виїзд дитини за кордон відповідачем надавалися. Станом на січень 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Поведінка позивача обумовлена наміром відповідача створити іншу сім`ю. Саме після укладення шлюбу з новою дружиною позивач почала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. [PERSON] маніпулює донькою та ініціює судові спори з метою з`ясування особистих стосунків. Також позивачеві відомо, що відповідач є професійним спортсменом, часто перебуваю у відрядженнях за межами території України. Зазначає, що бажає підтримувати нормальні відносини з позивачем, не байдужий до особистого життя дитини, не хоче, щоб відносини між батьками впливали на спільну доньку. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Також 14 лютого 2024 року відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. 20 лютого 2024 року протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Лазарєвої О.В., про допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оголошено перерву у підготовчому засіданні до 27 березня 2024 року. 21 лютого 2024 року до суду надійшов оригінал висновку Служби у справах дітей та сім`ї Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 22 січня 2024 року № 01-18/26. 23 лютого 2024 року до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Лазарєвої О.В., надійшла відповідь на відзив. Представник зазначила, що при поданні відзиву відповідачем не було надано жодного доказу спілкування з дитиною (скріншоти листування у зазначених месенджерах та/або роздруківка телефонних дзвінків тощо). Оскільки рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року відповідача попереджено про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських прав та необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Відповідачем не надано жодного доказу того, що такі зміни відбулися, а також припинилось нехтування ним виконанням батьківських обов`язків. За період з грудня 2019 року по січень 2020 року, між номерами телефону позивача та відповідача не зафіксовано жодного з`єднання. Триває процес отримання інформації про телефонні дзвінки між сторонами за період з січня 2022 року по лютий 2024 року. При цьому, відповідачу достеменно відомо про те на обліку у якого лікаря обліковується неповнолітня [PERSON] , у якій школі вона навчалась до 6-го класу та які гуртки відвідувала, однак перекладає свою бездіяльність на позивача. Відповідач не має часу на особисте спілкування з дитиною через професійну зайнятість, однак не позбавлений можливості спілкуватися з дитиною телефонним, поштовим, електронним та іншими способами зв`язку (Viber, Skype тощо) згідно рекомендацій Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідач не виконував добровільно рішення Дніпровського районного суду міста Києва про стягнення з нього аліментів, у зв`язку із чим відкрито виконавче провадження. До травня 2019 року відповідач взагалі не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а наступні роки такі виплати носили нерегулярний характер і на рахунку час від часу утворювалась заборгованість. При цьому, в жовтні 2019 року позивач зверталась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (курси англійської мови, оздоровлення та відпочинок дитини). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року по справі № 761/38862/19 стягнуто з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 16 145,95 грн. Із висновків спеціалістів вбачається, що психологічний стан дитини у її ставленні до батька не зазнав жодних змін за більш ніж 4 роки. Таким чином, з моменту ухвалення рішення Дніпровським районним судом міста Києва від 07 лютого 2020 року по справі № 755/8534/18, відповідачем не вчиняється жодних дій, які б могли б свідчити про те, що він дійсно усвідомив свою поведінку і почав виконувати батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дочки. Відповідач не бере жодної участі у вихованні та розвитку [PERSON] , не допомагає з подальшим її лікуванням та оздоровленням, не забезпечував раніше та не переймається по цей час її безпекою, не знає достеменно про місце перебування і проживання своєї дитини, тобто [PERSON] взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Свідоме ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини та її вихованню, є порушенням законних прав та інтересів дитини, яке завдає значної шкоди як фізичному так і моральному (психологічному) стану [PERSON] . Твердження відповідача про те, що позивачка має намір позбавити його батьківських прав

Outcome: dismissed