Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

20 листопада 2024 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіна В.В. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2025 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] в рівних частках належала її матері, [PERSON] , сестрі, [PERSON] , та небожу, [PERSON] . Фактично квартирою користувалася лише її мати, [PERSON] . Її сестра, [PERSON] , разом зі своїм сином, [PERSON] , у 1997 році виїхали на постійне проживання до США та більше до України не поверталися. [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким належну їй 1/3 частину квартири заповідала позивачеві. У серпні 2024 року позивач отримала належним чином завірену копію свідоцтва про смерть своєї сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , в м. Стоктон, Каліфорнія, США. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину квартири. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто зі спадкоємців не звертався. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки у неї були відсутні відомості про смерть її сестри, зокрема, свідоцтво про смерть. Таким чином, вона не мала змоги займатися оформленням спадкових справ. У серпні 2024 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 19 серпня 2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б могли звертатися із заявою про прийняття спадщини, з такою не зверталися, що засвідчується витягом зі спадкового реєстру. Просила визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , один місяць. Представник позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в особі представника адвоката Теслі А.М. у відзиві проти задоволення позовних вимог не заперечував, зазначивши, що позивач є його рідною тіткою, рідною сестрою його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , у м. Стоктон, США. Вони з матір`ю переїхали у США у 1997 році. Він разом з матір`ю, [PERSON] , на момент її смерті [INFO] , проживав за адресою: 3326, Рівертон Вей, м. Стоктон, округ Сан-Хоакін, штат Каліфорнія, США, тому вважав, що він прийняв спадщину. У спадщину на 1/3 частину квартири [ADDRESS] він не вступав, із заявою про її прийняття не звертався, оскільки в Україну не приїздив, документів про смерть своєї матері не передавав, факт її смерті в Україні не реєстрували. У серпні 2024 року він повідомив позивача про смерть своєї матері, сестри позивача, [PERSON] , та передав свідоцтво про її смерть. [PERSON] не могла звернутися до нотаріальної контори, оскільки не мала відомостей та свідоцтва про смерть [PERSON] , тому пропустила строк з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. У своїй заяві представник відповідача справу просила розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіна В.В. у письмових поясненнях зазначила, що 19 серпня 2024 року до неї звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріусом було встановлено, що відомості про смерть [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутні, спадкова справа після її смерті не заводилася. Також нотаріусом було встановлено про пропуск шестимісячного строку і роз`яснено про необхідність звернення до суду з метою визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Справу просила розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є рідними сестрами і дочками [PERSON] (а.с. 21, 22, 23). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 26). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 квітня 1996 року квартира [ADDRESS] (раніше [PERSON] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , право власності на яку зареєстровано в КП «ДМБТІ» (а.с. 30, 31). 01 червня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. і зареєстрований в реєстрі за № 2908, яким усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с. 27). [INFO] [PERSON] померла у м. Стоктон, Каліфорнія, США, про що секретаріатом м. Стоктон та округу Сан-Хоакін, Каліфорнія, США зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть (а.с. 15, 16-20). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 364, [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] (а.с. 28). Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 38). Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Після смерті [PERSON] позивач мала на протязі шести місяців звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але цього нею зроблено не було. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] поза межами України у м. Стоктон та округу Сан-Хоакін, Каліфорнія, США, де відповідним секретаріатом зроблено актовий запис та видано свідоцтво про смерть. Факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на території України не фіксувався, відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану не вносилися. Переклад свідоцтва про смерть [PERSON] з мови оригіналу на українську (апостиль) було здійснено та засвідчено лише 12 липня 2024 року (а.с. 20). Нотаріусом роз`яснено [PERSON] , що вона має право звернутися до суду із позовом для вирішення питання по суті, тому позивач звернулася з цим позовом до суду. Позивач зазначає, що вона не мала у своєму розпорядженні свідоцтво про смерть її сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , поза межами України, у США, та не можливості використовувати його у цивільних правовідносинах, тому пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних, що підтверджується доказами, наданими до матеріалів справи. Таким чином, зазначені позивачем обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2\~840 грн. 00 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved