Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,2500 га, що знаходиться в [ADDRESS] , іншим співвласником якої є [PERSON] , виділивши їй у користування 1/2 частину земельної ділянки площею 1250 кв.м. відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 03-11/23 від 12.02.2024 року, за варіантом № 2 (додаток № 9 до висновку), посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,2500 га, яка на даний час не приватизована. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2009 року їй було виділено в користування, в рахунок 1/2 частини земельної ділянки площею 1250 кв.м. Згоди щодо порядку користування спірною земельною ділянкою між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду для встановлення порядку користування належною їй частиною земельної ділянки. Ухвалою судді від 27 березня 2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку загального провадження із повідомленням учасників справи (а.с. 23, том 1); 26 квітня 2023 року представником позивачки [PERSON] подане клопотання про приєднання доказів (а.с. 50, том 1); 26 квітня 2023 року відповідачем [PERSON] подане клопотання про стягнення з позивачки понесені витрати, пов`язані з явкою до суду (а.с. 57, том 1); 09 травня 2023 року відповідачем [PERSON] подане клопотання про стягнення з позивачки понесені витрати, пов`язані з явкою до суду (а.с. 61, том 1); 09 травня 2023 року представником позивачки подане клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 65, том 1), яке ухвалою суду від 09 травня 2023 року було задоволене (а.с. 74-76, том 1); 26 липня 2023 року від судового експерта Тарасовської В.В. надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи (а.с. 78-80, том 1); ухвалою суду від 26 липня 2023 року поновлено провадження у справі (а.с. 82, том 1); 11 серпня відповідачем [PERSON] подане клопотання про стягнення з позивачки понесені витрати, пов`язані з явкою до суду (а.с. 88, том 1); ухвалою суду від 11 серпня 2023 року вирішено клопотання експерта (а.с. 98-100, том 1); 19 лютого 2024 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 03-11/23 від 12 лютого 2024 року (а.с. 108-153, том 1); 29 лютого 2024 року представником позивачки Сакун І.А. подана заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 155, том 1); ухвалою суду від 04 березня 2024 року поновлено провадження у справі (а.с. 156-157, том 1); 26 березня 2024 року відповідачем [PERSON] подана заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 164, том 1); 28 березня 2024 року відповідачем [PERSON] подане клопотання про стягнення з позивачки понесені витрати, пов`язані з явкою до суду (а.с. 165, том 1); 28 березня 2024 року від представника позивачки Сакун І.А. надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.169, том 1); 05 квітня 2024 року відповідачем подана заява про приєднання документів до справи (а.с. 176, том 1); 11 липня 2024 року представником позивача подана заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с. 200, том 1), яка була задоволена ухвалою суду від 15 липня 2024 року (а.с. 202, том 1); 16 липня 2024 року представником відповідача подана заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с. 203, том 1), яка була задоволена ухвалою суду від 17 липня 2024 року (а.с. 209, том 1); 17 липня 2024 року представником відповідача подано клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 210-211, том 1), яке було задоволено ухвалою суду від 17 липня 2024 року (а.с. 217-220, том 1); 26 липня 2024 року позивачкою подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2024 року про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи (а.с. 223-225, том 1), яка постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року була задоволена, ухвала Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2024 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 247-252, том 1); 14 жовтня 2024 року представником відповідача подана заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с. 26, том 2); 17 жовтня 2024 року представником відповідача подане клопотання про призначення експертизи (а.с. 27-28, том 2), у задоволенні якого ухвалою суду від 13 лютого 2025 року було відмовлено (а.с.106-109, том 2); ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 32, том 2); 10 січня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про доручення доказів (а.с. 69-70, том 2); 14 січня 2025 року експертом Тарасовською В.В. подано клопотання про її участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с. 81-83, том 2), яке було задоволено ухвалою суду від 28 січня 2025 року (а.с. 90, том 2); 03 лютого 2025 року від представника позивачки надійшло клопотання про приєднання доказів (а.с. 94-70, том 2). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. 19 квітня 2023 року відповідачем поданий відзив до суду, у якому останній вважає позов безпідставним, оскільки рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2009 року вже було вирішено питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а питання щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування набувача можливо вирішити у позасудовому порядку. Також відповідач звертає увагу на те, що земельна ділянка не приватизована, відсутній кадастровий номер, землевпорядна документація відсутня, тому право власності на неї не зареєстроване, що позбавляє можливості виконати судове рішення у разі задоволення позовних вимог (а.с. 44-46, том 1). Відповіді на відзив від позивачки не надійшло. 17 липня 2024 року представником відповідача подано додаткові пояснення відповідно до яких останній зазначив, щоу зв`язку з тим, що у матеріалах справи відсутня технічна документація із землеустрою, яка може бути підставою для формування земельної ділянки, а тому визначити чітку площу та конфігурацію спірної земельної ділянки неможливо, а відтак неможливо встановити порядок користування даною земельною ділянкою, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову (а.с. 212-213, том 1). \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов та його додаткових поясненнях. Відповідач у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана у судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснила, що у своєму висновку вона запропонувала чотири варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою сторонами. Будь-які варіанти порядку користування земельною ділянкою без спільного двору з окремими виходами відсутні, навіть, якщо брати до уваги і наявність земельної ділянки, належної на праві власності відповідачу, яка є суміжною із спірною земельною ділянкою сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 277720209 від 01 жовтня 2021 року (а.с. 5, том 1). На підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-77/2009 від 04 червня 2009 року [PERSON] виділено частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , а саме: по будинку «А-1» - приміщення 1-4 площею 22,9 кв.м, вартістю 9674 грн, літню кухню «В-1» вартістю 7135 грн, 1/3 частину сарая «Б-1» вартістю 1655, погреб «Пг-1» - 1276 грн, частину колодязя «К-1» вартістю 1950 грн, частину воріт з хвірткою «N-1» з огорожою ««N-2» вартістю 1103грн. Загальною вартістю 22\~793 грн (а.с. 6-7). На підставі рішення Ічнянського районного суду №2-77/2009 від 04 червня 2009 року [PERSON] виділено частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , а саме: по будинку «А-1» - приміщення 1-3 площею 20,7 кв.м, вартістю 8744 грн,прибудову «а-1» вартістю 7231 грн, крильце «КР-1» вартістю 152 грн, частину колодязя «К-1» вартістю 1950 грн, частину воріт з хвірткою «N-1» з огорожею ««N-2» вартістю 3311 грн. Загальною вартістю 23\~116 грн. Встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: виділити [PERSON] в рахунок частини земельну ділянку площею 1250 кв.м.; виділити в користування [PERSON] в рахунок частини земельну ділянку площею 1250 кв.м. (а.с. 6-7, том 1). Як убачається з рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2021 року припинено право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; виділено [PERSON] у власність в натурі частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: по житловому будинку під літ.А: -1 кімната площею 22,9 кв.м. загальною площею - 22,9 кв.м.; по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ.Б, літня кухня під літ. В, погріб під літ. Г., як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації (а.с. 8-9, том 1). Згідно рішення виконавчого комітету Парафіївської селищної ради № 21 від 08 лютого 2022 року житловому будинку, який належить [PERSON] на підставі права власності, по [ADDRESS] присвоєно адресу: [ADDRESS] , (а.с. 11, том 1), що також підтверджується витягом з реєстру будівельної ділянки щодо інформації про присвоєння адреси Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с. 12, том 1). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 317064852 від 07 грудня 2022 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 10, том 1). 15 лютого 2022 року було виготовлено технічний паспорт будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , з матеріалів якого вбачається план земельної ділянки, згідно якого земельна ділянка за вищевказаною адресою не зареєстрована (а.с. 16). Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2014 року встановлено спосіб та порядок виконання рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки в частині користування присадибною земельною ділянкою в [ADDRESS] відповідно до рішення суду та довідок наданих Петрушівським сільським головою Ічнянського району Чернігівської області [PERSON] (а.с. 66, том, 1). Відповідно до акту державного виконавця від 31 березня 2014 року, [PERSON] було запропоновано порядок користування земельною ділянкою 0,25 га, від якого остання відмовилася (а.с. 68, том 1). Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2014 року роз`яснено рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2009 року, відповідно до якої земельна ділянка виділена сторонам згідно по господарської книги Петрушівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, питання відносно споруд, які знаходяться на даній земельній ділянці у судовому засіданні не вирішувалося (а.с. 67, том, 1). Рішенням Петрушівської сільської ради народних депутатів Ічнянського району Чернігівської області від 26 квітня 1994 року передано [PERSON] (батьку сторін) безкоштовно у приватну власність присадибну ділянку для ведення особистого підсобного господарства згідно Декрету Кабінету Міністрів від 26 грудня 1992 року у розмірі 0,67 га (а.с. 95, 97, том 2). Згідно зі статтями\~125, 126 ЗК України\~право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 5\~ст. 116 Земельного кодексу\~земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 4, ч. 11 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди; якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому\~статтями 118,\~123\~або\~128\~цього Кодексу ; орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до\~статті 79-1\~Земельного Кодексу формування земельної\~ділянки полягає\~у визначенні\~земельної ділянки\~як об`єкта\~цивільних прав.\~Формування земельної\~ділянки передбачає\~визначення її\~площі,\~меж та\~внесення інформації\~про неї\~до Державного\~земельного кадастру. Сформовані\~земельні ділянки\~підлягають державній\~реєстрації у\~Державному земельному\~кадастрі. Земельна\~ділянка вважається\~сформованою з\~моменту присвоєння\~їй кадастрового\~номера. Формування\~земельних ділянок\~шляхом поділу\~та об`єднання\~раніше сформованих\~земельних ділянок,\~які перебувають\~у власності\~або користуванні,\~без зміни\~їх цільового\~призначення здійснюються\~за технічною\~документацією із\~землеустрою щодо\~поділу та\~об`єднання\~земельних ділянок. Земельна ділянка\~може бути\~об`єктом\~цивільних прав\~виключно з\~моменту її\~формування (крім\~випадків суборенди,\~сервітуту щодо\~частин земельних\~ділянок)\~та державної\~реєстрації права\~власності на\~неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Суд вважає, оскільки на час, коли виокремились частки співвласників вказаного вище будинковолодіння, до співвласників будинку перейшло також право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд та частки земельної ділянки, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток. Таким чином співвласники мають право на користування земельними ділянками, відповідно до рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2009 року, яким встановлено користування земельною ділянкою площею 0,25 га за адресою [ADDRESS] , а саме: виділено [PERSON] в рахунок частини земельну ділянку площею 1250 кв.м.; виділено [PERSON] в рахунок частини земельну ділянку площею 1250 кв.м. (а.с. 6-7). Відповідно до висновку експерта № 03-11/23 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 12 лютого 2024 року запропоновано 4 варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, що розташована по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка), загальною площею 0,25 га. Відповідно до вказаної вище експертизи будь-які варіанти порядку користування земельною ділянкою без спільного двору з окремими виходами відсутні (а.с. 108-153, том 1). На думку суду слід встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту ІІ висновку земельно-технічної експертизи № 03-11/23, оскільки вказаний варіант відповідає ідеальним часткам, з урахуванням найменш обтяжливого обслуговування належних сторонам земельних ділянок та частин житлових приміщень. Суд вважає, що досліджені вище матеріали справи свідчать про те, що сторони мають у користуванні належні їм земельні ділянки, між якими виник у них спір щодо їх користування, а тому посилання відповідача та його представника про те, що спірна земельна ділянка не приватизована, в якої відсутній кадастровий номер та землевпорядна документація, що позбавляє можливості встановити порядок користування земельною ділянкою суд відхиляє, оскільки це не є перешкодою у встановленні порядку користування земельними ділянками з подальшим їх узаконенням (присвоєнням кадастрового номера). Суд відхиляє твердження відповідача про те, що порядок користування земельною ділянкою між сторонами вже вирішено рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2009 року, оскільки вказаним рішенням було тільки виділено земельну ділянку сторонам, однак фактичне користування нею (в натурі) не було вирішено. Не заслуговують на увагу і твердження представника відповідача про те, що визначити чітку площу та конфігурацію спірної земельної ділянки неможливо, так як у матеріалах справи відсутня технічна документація із землеустрою, яка може бути підставою для формування земельної ділянки, оскільки для проведення експертизи експерту були надіслані всі необхідні матеріали, у тому числі і обмінний файл місця розташування спірної земельної ділянки, на підставі яких була проведена судова земельно-технічна експертиза. Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1\~ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК). Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Так позивачкою при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн (а.с. 2а, том 1) та сплачено 16\~427 грн за проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 57, том 2), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Також представником позивачки [PERSON] ставиться питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. \~ \~ \~ \~На підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги (а.с. 17, том 1), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 18, том 1), договір про надання правової допомоги від 15.02.2023 року (а.с. 57, том 2), додаткову угоду до договору надання правової допомоги від 15.02.2023 року (а.с. 58, том 2), акт здачі-приймання наданих послуг від 27.12.2024 року (а.с. 59, том 2). Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~ЦПК\~та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивачки, суд вважає вказані витрати на правничу допомогу є співмірними, які підтверджуються вказаними вище матеріалами справи, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Так як позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, тому підстав для стягнення з останньої на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з явкою до суду, не має. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 139 ЦПК України з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СіверЕксперт» підлягають стягненню витрати за участь експерта у судовому засіданні в режимі відео конференції у розмірі 717 грн.

Outcome: approved