Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

19.12.2024 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яку мотивовано тим, що шлюб сторони зареєстрували 30.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2629. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, і син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення сімейних стосунків. Позивач [PERSON] вважає збереження шлюбу таким, що суперечить її інтересам, дійшла твердого переконання про необхідність розірвання шлюбу. Син [PERSON] проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Батько не бере участі в матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина, проживає окремо. Позивач просила розірвати їх з відповідачем шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правничу допомогу 6\~000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Покоєвич А.О. не з`явились, представник звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 10.02.2025 року позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] визнав. Заперечив проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 30.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2629, про що видано свідоцтво про одруження [NUMBER] . Сторони є батьками повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Разом з тим, судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України. Суд роз`яснює сторонам положення ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на її утриманні. Батько дитини проживає окремо, матеріального утримання сину [PERSON] не надає, позов визнав. Саттею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розміраліментівмає бути необхідним та достатнім для забезпеченнягармонійногорозвиткудитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2\~статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи, вимоги\~ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, можливості відповідача і потреби його неповнолітнього сина [PERSON] , тому суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 19.12.2024 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог\~\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1\~211, 20 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1\~211, 20 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією від 15.10.2024 року та витрати на правничу допомогу. Надання [PERSON] правничої допомоги адвокатом Покоєвичем А.О. підтверджено договором про надання правничої допомоги від 08.10.2024 року. Вартість послуг складає 6\~000 грн. за підготовку та подання позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Оплата 6\~000 грн. послуг адвоката за договором від 08.10.2024 року в сумі 6\~000 грн. здійснена [PERSON] згідно квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 08.10.2024 року. Згідно розрахунку витрат на правову допомогу, на зустріч, консультацію клієнта та узгодження правової позиції у справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, ознайомлення з документами, наданими позивачем, адвокатом витрачено 1 годину, вартість 2\~000 грн. На підготовку процесуальних документів: позовної заяви (з додатками) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів адвокат витратив 2 год., вартість 4\~000 грн. Загалом 6\~000 грн. Відповідач проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу заперечував, зазначаючи, що 6\~000 грн. є неспівмірною сумою. Відповідно до частин першої - четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, у п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У постанові від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. В додатковій постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом Покоєвичем А.О. роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позовних вимог та значення справи для сторін, співмірність витрат на правничу допомогу із складністю даної справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених витратна професійну правничу допомогу в сумі 3\~000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved