Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 24 грудня 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Даний позов обґрунтовано тим, що 06 липня 2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z77.00501.004084781. 25 липня 2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z77.00501.004084781 від 06.07.2018. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №Z77.00501.004084781 від 06.07.2018, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову складає 22\~240 гривень 39 копійок, з яких: заборгованість за основним боргом\~7\~337 гривень 75 копійок; заборгованість за відсотками\~2\~385 гривень 53 копійки; заборгованість за іншими процентними платежами\~12\~517 гривень 11 копійок. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Z77.00501.004084781 від 06.07.2018 у розмірі 22\~240 гривень 39 копійок та судові витрати в розмірі 2\~422 гривень 40 копійок. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 03\~січня 2025\~року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що до суду подав відповідне клопотання. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення кореспондії, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». За\~ст.128 ЦПК України\~відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, підстав для відкладення розгляду справи немає. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося». Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 06 липня 2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z77.00501.004084781, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит у розмірі 11\~500,00 грн. строком на 36 місяців з процентною ставкою за користування кредитними коштами\~10,0% річних (а.с. 8-10). З виписки по рахунку відповідача від 25.07.2023 вбачається рух коштів, що свідчить про те, що він активно користувався кредитними коштами (а.с. 18-20). 25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» ) укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників Акціонерним товариством «Ідея Банк», в тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором № Z77.00501.004084781 від 06.07.2018 (а.с.21-25). Також, між сторонами договору факторингу від 25.07.2023 було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників (а.с. 26). Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за вищевказаним договором підтверджується платіжною інструкцією № 9217 від 26.07.2023 на загальну суму 11 963 508 грн. (а. с.28.) Відповідач належним чином взяті за договором зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до довідки-розрахунку станом на 25.07.2023 склала 22 240,39 грн., з яких: заборгованість за основним боргом\~7\~337,75 грн.; заборгованість за відсотками\~2\~385,53 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами\~12\~517,11 грн. (а.с. 17). Норми права, які застосував суд. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 цього Кодексу передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із статтею 1050 ЦК України банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань за договором. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Мотивована оцінка і висновки суду. Як вбачається із матеріалів справи кредитний договір підписаний відповідачем особисто. Згідно Паспорту споживчого кредиту, передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та розмір платежів, періодичність внесення, інша інформація. Сума/ліміт кредиту\~11 500,00 гривень, строк кредитування\~36 місяці, процентна ставка відсотків річних\~10,0%, дата 06.07.2018. Даний Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем особисто. Відповідно до Довідки\~розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором Z77.00501.004084781 від 06.07.2018, виданої АТ «Ідея Банк», розрахунок боргу станом на 25.07.2023 року, загальна заборгованість\~становить 22\~240,39 гривень, заборгованість за основним боргом\~7\~337,75 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~2\~385,53 гривні, заборгованість за нарахованим та несплаченими комісіями\~12\~517,11 гривень. Із матеріалів справи вбачається, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку з 06.07.2018 по 25.07.2023, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, яка передбачає, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надана позивачем виписка за рахунком позичальника підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за вказаними договорами відповідно до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами, та враховуючи, що з боку відповідача у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України не наданого жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню загальна заборгованість за кредитним договором в розмірі 22\~240 гривень 39 копійок. Щодо розподілу судових витрат. Частиною першою статті 133 ЦПК України значено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статті 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved