Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братом та сестрою; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини; визнати за нею право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420887600:04:001:0082, 7420887600:04:003:0082 та 7420887600:04:002:0082 відповідно до державного акту серії ЧН №199806 на території Степанівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, що видавався, на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . До складу спадкового майна [PERSON] , в тому числі входить спадкове майно, яке він прийняв, але не оформив після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №199806 на території Степанівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на вищевказані земельні ділянки. [PERSON] на момент смерті була зареєстрована в [ADDRESS] одна, але фактично проживала без реєстрації разом зі своїм братом [PERSON] за адресою в [ADDRESS] ., що підтверджується відповідними доказами. [PERSON] помер [INFO] .Частину спадкового майна після смерті [PERSON] вона вже оформила. Коли вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, то отримала письмове роз`яснення нотаріуса, що нею не доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також, факт прийняття ним спадщини після її смерті. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки, через його втрату. Позивачка та її представник заявлені вимоги в судовому засіданні підтримали та просили їх задовільнити. Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, але у судове засідання представника не направила, у підготовче судове засідання через канцелярію суду надала заяву в якій просить судове засідання у справі провести без їх участі, щодо рішення покладаються на розсуд суду. Відповідач Комарівська сільська рада відзиву на позов не надала, у судове засідання представника не направила, подала заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, заперечень проти позову не має, позовні вимоги визнають. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року відкрите загальне позовне провадження у справі визначена дата проведення підготовчого судового засідання, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 27.12.2024 задоволене клопотання представника позивача, до справи залучено співвідповідача Борзнянську міську раду Чернігівської області. Ухвалою суду від 13.01.2025 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи суд установив, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] . Вона прийняла спадщину після його смерті та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою в [ADDRESS] прийняла [PERSON] (а.с. 3-12; 24). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.13-14). [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа після її смерті не заводилась. (а.с. 20; 67). Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № С-767/0-809/6-24 від 14.05.2024, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 044982 по колишньому КСП «Десна» Степанівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.08.1996 за №442 та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 199806 на території Степанівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, площею 3,68 га. для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами 7420887600:04:001:0082 рілля 1,15 га, 7420887600:04:003:0082 пасовище 0,65 га та 7420887600:04:002:0082 сіножать 1,88 га. (а.с.17-18). Вказаний державний акт за життя втрачений спадкодавцем, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Вісті Борзнянщини» №30 від 30.05.2024. Видача дубліката є неможливою через припинення друку бланків цих документів у зв`язку із внесенням змін чинного законодавства (а.с. 19). Нотаріус роз`яснив [PERSON] , що із наданих нею відомостей, встановлено, що [PERSON] не прийняв спадщину Після [PERSON] , крім того, їй необхідно надати докази родинних зв`язків між ними. Отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, належні [PERSON] можливе у разі надання правоустановлюючого документу на них. У зв`язку з цим позивачці було рекомендовано звернутись до суду.(а.с 28) Відповідно до довідки Степанівського старостинського округу Комарівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №103 від 29.02.2024, [PERSON] , 1922 р.н., була зареєстрована в [ADDRESS] одна, фактично проживала в [ADDRESS] , спільно зі своїм братом [PERSON] . (а.с.21). Згідно з інформацією Державного архіву Чернігівської області №П-1219 від 29.06.2011 та №П-1925 від 18.10.2011, щодо [PERSON] , актові записи та книги актових записів про народження за 1935 рік по с. Красностав Борзнянського району Чернігівської області на зберігання до архіву не надходили і про їх місце знаходження архів даних не має. (а.с.15-16). З копії заяви [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Борзнянському районі від 29.09.2006 слідує, що вона просила перевести виплату пенсії із с. Степанівка на відділення зв`язку [ADDRESS] . (а.с.23). 1 лютого 2008 року [PERSON] звертався до Управління Пенсійного фонду України у Борзнянському районі за виплатою одноразової грошової допомоги на поховання [PERSON] (а.с.22). Водночас, згідно копії заяви про видачу паспорта (форма №1) [PERSON] , [INFO] від 26.03.2002 у вказаному документі він вказує батьками [PERSON] та [PERSON] .(а.с.62). Згідно копії заяви про видачу паспорта (форма №1) [PERSON] [INFO] від 27.06.2002 вона, також, вказує що її батько [PERSON] , мати [PERSON] .(а.с.63). Свідок [PERSON] , батько позивачки, суду пояснив, що він був знайомий з [PERSON] та [PERSON] , оскільки [PERSON] доводився йому тестем. [PERSON] та [PERSON] були рідним братом та сестрою. За життя вони підтримували родинні відносини. [PERSON] проживала у с. Степанівка разом з чоловіком. Коли чоловік помер, [PERSON] їздив до неї та допомагав їй. Коли [PERSON] стала немічна, [PERSON] забрав її до себе і вони разом до дня її смерті більше року проживали за однією адресою в будинку [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] здійснив її поховання. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У силу вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту:\~родинних відносин\~між фізичними\~особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Так, відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.\~29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавиці не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Пояснення позивачки та її представника узгоджуються зі змістом досліджених судом документів, показаннями свідка [PERSON] . Вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ) мають спільних батьків, тобто, вони були між собою рідними братом та сестрою. На день смерті [PERSON] її брат [PERSON] постійно проживав разом з нею. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри [PERSON] та прийняв спадщину після її смерті. Відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок та факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на день її смерті створюють позивачці перешкоди у реалізації її спадкових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.2 ст.328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Оскільки, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який у свою чергу успадкував після смерті [PERSON] , спадщину прийняла, правовстановлюючий документ на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420887600:04:001:0082, 7420887600:04:003:0082 та 7420887600:04:002:0082 був втрачений, що перешкоджає позивачці оформити право на спадкове майно через нотаріальну контору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Оскільки, успадковані земельні ділянки знаходяться на території Комарівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, а інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, то вказаний орган місцевого самоврядування буде належним відповідачем у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від\~17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Борзнянської міської ради звернуті безпідставно, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити, а позовні вимоги до Комарівської сільської ради підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved