Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Представник позивача адвокат Симоненко Тарас Вікторович 30.12.2024 року звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. В позовній заяві вказав, що [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . Її мати [PERSON] померла [INFO] , а батько [PERSON] помер [INFO] , останнім місцем проживання якого було за адресою: [ADDRESS] , разом з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлого за заповітом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Бажаючи юридично оформити спадкові права на даний будинок позивач звернулася до приватного нотаріуса Черненко О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була мотивована тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що за життя належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступних будівель та споруд: Житловий будинок - А-1; Погріб - Б; Вбиральня В; Ворота - №1; Огорожа - №2. В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві позов визнав повністю. Від третьої особи приватного нотаріуса Черненко О.О. до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо. Судом встановлено, [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.1972, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.08.1973 (а.с.9, 10). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.07.2009 (а.с.12). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2016 (а.с.14). Відповідно до довідки від 24.12.2024 року № 713, виданої Вишневим старостинським округом Лубенського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , на день смерті проживав один та протягом шести місяців в будинку були ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.15). Згідно заповіту від 07.11.2007 року [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, на що він матиме право і все те що буде належати на день смерті, заповів [PERSON] (а.с.16). З наданих\~приватним нотаріусом Черненко О.О. копій матеріалів спадкової справи №50 за 2016 рік, вбачається, що спадкоємцем за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] є його дочка - [PERSON] . На частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку площею 5,0357 га, що розташована на території Куйбишевської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323682600:00:022:0058, та земельну ділянку площею 0,3455 га, що розташована на території с. Іванівка, Оржицького району Полтавської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323682605:05:003:0004 [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.45-53). Разом з тим, приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Потавської області Черненко О.О. постановою від 03.12.2024 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього (а.с.27). Належність спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до технічного паспорту до складу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , входять наступні будівлі та споруди: Житловий будинок - А-1; Погріб - Б; Вбиральня В; Ворота - №1; Огорожа - №2. Відсоток зносу житлового будинку становить 55%, господарських будівель та споруд - 40-60% (а.с.19-24). Згідно звіту про оцінку нерухомого майна - вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 30976 грн (а.с.25-26). Відповідно до довідки від 24.12.2024 року № 711 виданої Вишневим старостинським округом Лубенського району Полтавської області рішення органу місцевого самоврядування про передачу гр. [PERSON] або гр. [PERSON] земельної ділянки з цільовим призначенням «для і будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», на якій розміщено будинок по [ADDRESS] відсутнє у Вишневому старостинському окрузі та знаходиться в архівному відділі Лубенської Районної Державної Адміністрації Полтавської області. В земельно-кадастровій книзі прописана дата 23.11.2009 року (рішення 35 сесії 5 скликання Куйбишевської сільської ради) «про передачу у власність земельної ділянки» гр. [PERSON] (а.с.28). Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, представник позивача надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні спадкових прав позивача, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вказані норми чинного законодавства, а також на те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved