Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] , звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,0561 га, кадастровий номер 1820883900:07:001:0016, вартістю 66429,00 грн., та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,6955 га, кадастровий номер 1820883900:06:000:0227 вартістю 45613,00 грн., посвідчених державним актом на право власності на земельну ділянку ЯД № 158995, виданого Бердичівською райдержадміністрацією 08.08.2008, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010820400024, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Калинівка, Вінницької області. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки. Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 06.04.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 09.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано матеріали спадкових справ. 30.04.2024 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 37/2020, заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.05.2024 представник Швайківської сільської ради подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідно до заяви та свідоцтва про смерть [PERSON] , остання померла [INFO] , а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 158995, виданий Бердичівською районною державною адміністрацією Житомирської області 08.08.2008 на підставі розпорядження Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області від 26.03.2008 за № 166, тобто після смерті спадкодавиці. Видача державного акту на право власності на земельні ділянки після смерті фізичної особи не відповідає нормам цивільного законодавства, [PERSON] не набула права власності на земельні ділянки. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28.10.2024 клопотання позивача задоволено. Залучено до участі у справі, в якості співвідповідача [PERSON] . Розгляд справи відкладено. У судовому засідання представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Швайківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Також зазначила, що після смерті баби [PERSON] не претендує на спадщину ні за законом, ні за заповітом, тому заяв про прийняття спадщини не подавала. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки. За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Паювання сільськогосподарських земель започатковано Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», згідно якого паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Після отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) та його реєстрації громадянин має право на виділення йому на пай земельної ділянки в натурі з дотримання положень Земельного кодексу України. Відповідно до положень ст. 17 Земельного кодексу України 1990 року передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Згідно частин 3 і 4 ст.17 цього Кодексу громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до відповідної ради за місцем розташування земельної ділянки, яка розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Згідно ч. 7 ст. 17 цього Кодексу Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Згідно ст. 22 цього Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після встановлення меж ділянки в натурі та одержання документа, що посвідчує право власності чи право користування, Згідно ст. 23 цього Кодексу право власності чи право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються сільськими, селищними, міськими, районними радами. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованим 28.09.2018 за № 00021089281. [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу 23.09.1958, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Матір`ю [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] . [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » після укладення шлюбу 11.08.1988, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Довідкою виконавчого комітету Калинівської міської ради від 15.10.2020 за № 2912 підтверджується, що [PERSON] проживала і була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] . Разом з нею проживала та була зареєстрована з 16.02.1991 [PERSON] . 08.08.2008 Бердичівською райдержадміністрацією видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 158995 на ім`я\~ [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 1,7517 га, яка розташована на території Мирославської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2022 за № № 317244815, 317246409 земельні ділянки площею 0,6955 га, кадастровий номер 1820883900:06:000:0227 та площею 1,0561 га кадастровий номер 1820883900:07:001:0016 зареєстровані за [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 158995, виданого 08.08.2008 Бердичівською районною державною адміністрацією. Листом Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 24.01.2022 № 235/35-22 підтверджується, що взамін сертифіката серії ЖТ № 0095752 по КСП «Мирославське» Мирославської сільської ради згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Житомирської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на ім`я [PERSON] був виготовлений і зареєстрований 08.08.2008 за № 010820400024 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 158995. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом наземельну ділянку площею 1,0561 га, кадастровий номер 1820883900:06:000:0016, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,6955 га, кадастровий номер 1820883900:06:000:0227, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області після померлої [INFO] [PERSON] , однак постановою приватного нотаріусу за № 117/02-31 від 06.04.2023 їй було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 158995, виданий Бердичівською районною державною адміністрацією Житомирської області після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] . Розпорядження Бердичівською районною державною адміністрацією Житомирської області, яке підтверджує підставу набуття права власності на земельну ділянку, також видане після смерті [PERSON] . Матеріалами спадкової справи підтверджено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] , що як наслідок до неї переходять всі майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавця, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців в порядку спадкування, за винятком випадків, на які поширюється дія п. 1 Розділу "Перехідні положення Земельного кодексу України". Разом із тим, відповідно до п. 1 Розділу "Перехідні положення Земельного кодексу України" рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняття органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок" є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавцем в разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування про завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Отже, необхідною вимогою у даному випадку є виконання спадкодавцем за життя активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а також неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за собою права власності на землю у зв`язку зі смертю, для того, щоб така земельна ділянка увійшла до складу спадкового майна. Спадщину після померлої прийняла позивач, однак державний акт на землю виданий через рік після смерті спадкодавиці, в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] за життя оформила чи розпочала оформлення права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,0561 га, кадастровий номер 1820883900:07:001:0016, вартістю 66429,00 грн., та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,6955 га, кадастровий номер 1820883900:06:000:0227, таким чином не набула права власності на земельну ділянку як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 125 Земельного кодексу України та на момент своєї смерті залишилася власником майнового права права на земельну ділянку (пай) без визначення меж цієї земельної ділянки натурі (на місцевості). Постановою Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 692/565/21 (провадження № 61-7303св22) зазначено, що посилання позивача на те, що за нею слід визнати право власності на конкретно визначену земельну ділянку, що значиться за спадкодавцем, який помер є передчасними, оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі». Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості, що за життя [PERSON] в установленому законом порядку звернулася до компетентних органів щодо виділення в натурі та оформлення права власності на земельні ділянки на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), які перебували в колективній власності. Відтак, у суду відсутні докази, що [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації на земельні ділянки земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,0561 га, кадастровий номер 1820883900:07:001:0016, вартістю 66429,00 грн., та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,6955 га, кадастровий номер 1820883900:06:000:0227. Відсутні докази\~ того,\~що позивач зверталася як спадкоємець [PERSON] до компетентних органів про завершення процедури приватизації, розпочатої спадкодавцями, а також доказів того, чи реалізувала позивач своє право на звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Суд встановив, що [PERSON] , як спадкоємець, не надала належних і допустимих доказів того, що спадкодавець розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України і, що позивач зверталася до компетентних органів з метою завершення процедури приватизації земельної ділянки та їй у цьому було відмовлено, позивачем порушено порядок проведення процедури приватизації після смерті баби, що свідчить про те, що позовні вимоги є передчасними, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed