Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

31.10.2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської (далі - відповідач) та просить скасувати запис № 12204509 про право власності [PERSON] в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , внесений державним реєстратором КП «Сумське міське БТІ» 27.09.2005, як помилковий. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 532 від 06.10.2009 на праві приватної власності, належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок вона одержала в спадщину за законом від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] і після успадкування будинок за адресою [ADDRESS] ,було зареєстровано за нею - [PERSON] за № 12204509 від 06.10.2005. [PERSON] було перейменовано в провулок [PERSON] за рішенням № 2034-МР Сумської міської ради від 29 жовтня 2008 року. За номером № 12204509 від 27.09.2005 цей же будинок за адресою [ADDRESS] , помилково залишився за [PERSON] , яка на цей час була вже шість місяців як померлою. 01.10.2024 [PERSON] звернулася до Виконавчого комітету Сумської міської ради до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою зареєструвати будинок в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та 03.10.2024 одержала відмову в проведенні реєстраційних дій, де підставою відмови було вказано, що за даною адресою вже зареєстровано житловий будинок за іншою особою. Іншою особою була її мати - [PERSON] і в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №12204509, внесений державним реєстратором КП «Сумське БТІ» 27.09.2005 був помилковий, право власності на вказаний будинок [PERSON] не могла набути, бо на той час була померлою. Ця помилка перешкоджає позивачу зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно її нерухоме майно - будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив відповідно до якого не заперечує скасувати запис № 12204509 про право власності [PERSON] в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 18.11.2024 суд прийняв вищевказану позовну заяву до розгляду та призначив підготовче засідання. 26 грудня 2024 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належав [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, запис від 27.09.2005, та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, запис від 19.10.2009 (а.с. 6). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємицею майна [PERSON] є її дочка [PERSON] та спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з 42/100 часток житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Сумською державною нотаріальною конторою від 14.08.1996, за № 1-1326, зареєстрованого в Сумському ООБТІ за р. № 73 (а.с. 8). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, частка 42/100 (а.с. 9). 12.10.2009 виконавчий комітет Сумської міської ради видав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого, будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , частка 1/1 (а.с. 10). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, частка 1/1 (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO] (а.с 12). Провулок [PERSON] було перейменовано в провулок лікаря [PERSON] за рішенням № 2034-МР Сумської міської ради від 29 жовтня 2008 року (а.с. 14). 01.10.2024 [PERSON] зверталася до Виконавчого комітету Сумської міської ради до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою зареєструвати будинок в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та 03.10.2024 [PERSON] одержала відмову в проведенні реєстраційних дій, де підставою відмови було вказано, що за даною адресою вже зареєстровано житловий будинок за іншою особою (а.с. 7). З наданих копій документів, які містяться в матеріалах інвентаризаційних справ, отриманих станом на 29.12.2012 від КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право. Так, запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №12204509, внесений державним реєстратором КП «Сумське БТІ» 27.09.2005 є помилковим, адже право власності на вказаний будинок [PERSON] не могла набути, бо на той час була померлою, і ця помилка перешкоджає позивачу зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно її нерухоме майно - будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Відтак позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та скасувати запис № 12204509 про право власності [PERSON] в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , внесений державним реєстратором КП «Сумське міське БТІ» 27.09.2005, як помилковий.

Outcome: approved