Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Фльорків О.В., звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.07.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №930. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 28.07.2012 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає із відповідачем. Спільне життя у них з відповідачем не склалось. Протягом останнього року вони з відповідачем разом не проживають, не ведуть спільне господарство та не вирішують будь які поточні та побутові проблеми. Прикладені зусилля налагодити сімейне відносини позитивного результату не дали, натомість їхні відносини переросли в ще більш ворожі. Відтак позивач вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.11.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача [PERSON] адвокатом Магдич О.О., через систему «Електронний суд», із змісту якого вбачається, що відповідач вважає позов про розірвання шлюбу спонтанним та необдуманим. Відповідач вважає, що стресові обставини позначилися на взаєминах подружжя, однак в інтересах дитини та збереження сім`ї вона готова здійснити кроки для примирення з позивачем. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.11.2024, надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення тривалістю два місяці, а саме до 22.01.2025. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом, тобто до 22.01.2025. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2025, поновлено провадження у справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Фльорків О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Вказав, що рішення позивача розірвати шлюб є виваженим та остаточним. Представник відповідача [PERSON] адвокат Магдич О.О. у судовому засіданні зазначила, наданий судом термін на примирення позитивного результату не дав та примирення між сторонами не відбулось. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Згідно свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~виданого 28.07.2012,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрували шлюб\~28.07.2012\~у Відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Тернопільського міського\~управління юстиції,\~про що\~складено актовий\~запис №930. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 08.08.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1780. Статтею 51\~Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини шостої\~статті 7\~СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, засади шлюбу, особисті немайнові права і обов`язки подружжя, підстави їх виникнення та зміст визначаються\~Сімейним кодексом України, метою якого, зокрема, є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Таким чином, можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення кожного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя. Оскільки укладення шлюбу здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до частини першої статті 104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~судам роз`яснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі статтею 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Судом було вжито заходів щодо збереження шлюбу та надано строк на примирення, однак у визначений судом проміжок часу на примирення, сторони згоди не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відтак відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України шлюб між сторонами слід розірвати. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved