Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2024\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79159189\~(надалі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно п.1 Договору кредиту, за цим Договором Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі - Позику) на погоджений умовами Договору строк (надалі - Строк позики), для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві таку ж суму (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.п.2.1. Договору кредиту, Позикодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 9500,00 грн, а Позичаль зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. В п.п.2.2. Договору кредиту сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 19 днів, із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,68% в день (п.п.2.3 Договору кредиту), яка діє протягом строку договору, визначеного п.п.2.2. п.2 Договору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, сторонами відповідно до умов п.п.2.3. Договору становить 2,70% в день. Згідно з п. 21 Договору кредиту визначено, що цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису Позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника Позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021\~№113. Відповідно до п. 5.3. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті\~https://mycredit.ua/ua/documents/license/\~(надалі «Правила»), зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 9500,00 грн строком на 19 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, сторони погодили суму позики - 9500,00 грн; строк договору - 19 днів; дату повернення позики (останній день) - 28.07.2024\~року; розмір процентів: базова процентна ставка у день - 0,68%, процентна ставка на прострочену позику у день - 2,70%, розмір процентів на позику річний -\~1075,1%, орієнтовну загальну вартість позики - 10 727,40 грн. В свою чергу, Позичальник своїх зобов?язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв?язку з неповерненням заборгованості за Договором №79159189\~від 10.07.2024\~року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 15344,40 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 9500,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 1227,40 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 4617,00 грн. Просять стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» суму заборгованості в розмірі 15344,40 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом 9500,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами 1227,40 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику 4617,00 грн та понесені судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 14.01.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами направлено відповідачу за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, проте, рекомендований лист з рекомендованим повідомленням повернулись на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 10.07.2024\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку) №79159189, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, що підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п.2.1. Договору кредиту, Позикодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 9500,00 грн, а Позичаль зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 5.3. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті\~https://mycredit.ua/ua/documents/license/\~(надалі «Правила»), зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 9500,00 грн строком на 19 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , котрий надано Позичальником та міститься в реквізитах Договору позики, що підтверджується відповідною Довідкою про укладення договору (ідентифікацію) фінансової установи. У зв?язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №79159189\~від 10.07.2024\~року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 15344,40 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 9500,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 1227,40 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 4617,00 грн. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов?язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно ст.\~1049\~Цивільного кодексу України, позичальник зобов?язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст.\~1050\~Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов?язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються копією Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку) №79159189, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, довідкою про укладення договору (ідентифікацію). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, докази, на які посилається позивач є належними та достатніми, а отже позов в частині стягнення боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п' ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з позовною заявою надано суду докази щодо обсягу наданих послуг з правничої допомоги та їх вартості, а саме копію Договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023, в якому зазначено розмір винагороди адвоката, що складає 7100,00 грн, копію Додаткової угоди №2 від 31.10.2024, Акт приймання-передачі справ на надання правової допомоги, Акт приймання-передачі від 25.11.2024 наданої правничої допомоги за Договором №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023, згідно якого вартість наданих послуг у даній справі складає 7100,00 грн, копію платіжної інструкції від 28.11.2024 на суму 28.11.2024. Таким чином, оцінюючи обґрунтованість вимог позивача, суд дійшов висновку, що обсяг наданих послуг адвокатом в суді відповідає критерію реальності таких витрат, а тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір в розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved