Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 02 січня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] помер його батько [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , який батько позивача [PERSON] - [PERSON] успадкував після смерті своєї рідної сестри [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла у спадщину по заповіту, але не оформила своїх спадкових справ після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Тобто, за своє життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області від 02 листопада 2010 року та зареєстрований в реєстрі №38, на рідну тітку позивача [PERSON] (рідну сестру його батька [PERSON] ) [PERSON] , яким заповів їй усе своє майно. Заповіт не змінено та не відмінено. Мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а інші спадкоємці відсутні. 04 червня 2024 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області видана довідка згідно якої [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] разом з ним в даному господарстві проживала його співмешканка [PERSON] , 1941 року народження. На момент своєї смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала одна за адресою [ADDRESS] про що зазначено у довідці Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 13 травня 2024 року. [PERSON] прийняла спадкове майно у спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Батько позивача [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв у спадщину спадкове майно після смерті своєї рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , однак за своє життя заповіт не складав. Позивач є спадкоємцем першої черги після свого батька відповідно до ст. 1261 ЦК України. Мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , інших спадкоємців після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] , немає. На момент смерті батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав разом із позивачем [PERSON] по [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса і була заведена спадкова справа, однак, розпочавши оформляти спадковий житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , у позивача виникли труднощі, оскільки при перевірці документів виявилося, що відсутній правовстановлюючий документ на це майно, тому 14 травня 2024 року позивачу повідомлено про неможливість оформлення спадщини на вказаний житловий будинок, рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності. [PERSON] за життя право власності на вказаний житловий будинок не зареєстрував. Доказом того, що житловий будинок, який розташований [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] є виписка з погосподарських книг по даному будинку згідно якої [PERSON] вказаний як голова двору. Крім того, рішенням шістнадцятої сесії Ялинівської сільської ради народних депутатів Летичівського району Хмельницької області ХХІ скликання від 15 грудня 1993 року №3 [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку - 0,20 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . 11 листопада 2024 року Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області видала довідку про те, що будинок за адресою [ADDRESS] був побудований [PERSON] , який помер [INFO] . На замовлення позивача [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований [ADDRESS] за змістом якого житловий будинок був побудований у 1965 році, а сарай біля будинку - у 1978 році. Позивач [PERSON] не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину, адже за життя [PERSON] право власності на житловий будинок не зареєстрував, а [PERSON] , згодом [PERSON] , прийняли у спадщину означений житловий будинок, однак не встигли за життя його оформити, тому на даний час неможливо в позасудовому порядку оформити право власності на вказане будинковолодіння. Неможливість належного оформлення будинковолодіння після смерті батька, успадковане ним після смерті сестри [PERSON] , яка прийняла, але не оформила спадкове майно після смерті [PERSON] , породжує невизначеність у правах позивача, як спадкоємця, позбавляє можливості в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися будинковолодінням, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на дане будинковолодіння, як на спадкове майно. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 02 січня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 03 січня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовчі судові засідання призначалися на: 30 січня 2025 року, 11 лютого 2025 року. 5. 24 січня 2025 року до суду від державного нотаріуса надійшли копії спадкових справ. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 31 січня 2025 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. 7. 11 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 9. У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3). 10. Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів. У серпні 2012 року до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 404 внесені зміни до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції та в абзаці 82 зазначено, що прибудови до індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарські (присадибні) будівлі та споруди, які побудовані до 5 серпня 1992 року, до самочинного будівництва не належать. Документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію таких прибудов та будівель і споруд, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо (постанова Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №678/1418/17). 11. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 12. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 13. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 14. Так, у підготовчому провадженні представник відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області подала суду заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнають і не заперечують проти задоволення судом заявлених позовних вимог. 15. Отже, відповідач позовні вимоги визнає, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 16. Відповідач жодним чином не оспорює фактичні обставини у справі, не ставить під сумнів право позивача [PERSON] успадкувати після смерті спадкодавця (батька позивача) [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований [ADDRESS] . При цьому, відповідач не ставить під сумнів, що батько позивача [PERSON] дійсно прийняв у спадщину спадкове майно після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла у спадщину майно по заповіту, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 17. Позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку після смерті батька оформити право власності на будинковолодіння, що розташоване [ADDRESS] , оскільки йому у цьому відмовила 14 травня 2024 року і 30 січня 2025 року державний нотаріус і рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на житловий будинок, як на спадкове майно. 18. Наведені позивачем у позовній заяві обставини підтверджуються поданими ним доказами, які долучені до позовної заяви, а також матеріалами спадкових справ. 19. У зв`язку з тим, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі. 20. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим.

Outcome: approved