Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У січні 2025року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті її сина [PERSON] , яка настала [INFO] під час проходження військової служби та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Зелений Шлях Курської області російської федерації внаслідок штурмових дій та стрілецького бою з противником. Встановлення факту смерті сина [PERSON] їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах, а також для отримання одноразової грошової допомоги після загибелі сина військовослужбовця. Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 10.02.2025 від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення. Ухвалою суду від 13.02.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено письмові пояснення до матеріалів справи. У судовому засіданні заявниця та представник заявниці заяву підтримали в повному обсязі, просили задоволньити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Судом встанлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 1992 року (а.с. 19). 16.10.2024 з [INFO] надійшло сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого), про те, що син, головний сержант в/ч [NUMBER] [PERSON] , загинув [INFO] в н.п. Зелений Шлях Курської обл. захищаючи суверенітет та незалежність України (а. с. 25). Згідно акту військової частини [NUMBER] про настання смерті молодший сержант [PERSON] , під час виконання бойового завдання, згідно бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 12.10.2024 № 3959/ОКП/ДСК, загинув [INFO] близько 17:20 в районі населеного пункту Зелений Шлях Курської області російської федерації внаслідок штурмових дій та стрілецького бою з противником (а. с. 26). Згідно листа № 8868/окп від 25.12.2024 командира військової частини [NUMBER] [PERSON] головний сержант розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Зелений Шлях Курської області російської федерації, внаслідок отриманих поранень несумісних з життям в результаті стрілецького бою. За результатами проведеної аеророзвідки вжиті заходи щодо евакуації тіла молодшого сержавнта [PERSON] з поля бою, однак евакуювати та передати тіло останнього на підконтрольну владі України територію не надалося можливим, у зв`язку із веденням активних бойових дій та постійнимиобстріломи з боку противника (а. с. 65). Суд приймає, як доказ смерті [PERSON] вище зазначені документи, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 01.07.2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Міністерство оборони України у своїх пояснення щодо заяви посилається на постанови від 28.02.2024 у справі № 506/358/22 та від 13.03.2024 у справі № 204/7924/2023 зроблено висновки про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку із воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, у порядку, передбаченому ст. 46 ЦПК України, а не із заявою про встановлення факту. Суд зазначає, що обставини у даній справі не є тотожними обставинам, що переглядалася Верховним Судом, адже у даній справі факт смерті підтверджено матеріалами справи. Оцінюючи вказані документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, тому наявні підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved