Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити за нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.05.1990 сторони у справі зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1330. Спільних неповнолітніх дітей сторони у справі не мають. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 12). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~19.05.1990 позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №1330. Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19.05.1990 міським відділом РАЦС м. Вінниці. (а.с.5) Спільних неповнолітніх дітей сторони у справі не мають. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч. 1ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача по справі. Судовий збір слід залишити за позивачем відповідно до її вимоги, викладеній в позовній заяві. На підставі викладеного та

Outcome: approved