Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

06.11.2024 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У позові просить стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання сина у зв`язку із продовженням ним навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Зазначила, що син [PERSON] , [INFO] , на момент звернення до суду із позовом є студентом другого курсу денної форми навчання Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського, термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027. Син не працює, перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, працездатний, стан здоров`я дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, а тому просить ухвалити рішення про задоволення позову. Ухвалою судді від 14.11.2024 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибув, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступих висновків. Установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 18.07.2006 Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управлінн юстиції Полтавської області. Відповідно до довідки, виданої Кременчуцьким національним\~університетом \~ім.\~Михайла Остроградського\~від 18.09.2024\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~являється студентом денної форми навчання зазначеного університет, термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027. Позивачка стверджує, що у зв`язку із навчанням син не має змоги працювати, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідачем протилежного суду не доведено, крім того, від нього надійшла до суду заява про визнання позвоних вимог. Згідно частин 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до частини 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, частиною 1 якої указано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається із урахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду тощо. Суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , дійсно не має змоги працювати, оскільки є студенттом денної форми навчання. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, судом враховане те, що відповідач працює, отримує заробітну плату, доказів щодо інших осіб, які перебувають на його утриманні та інших аліментних зобов`язань не надав. Судом не встановолено інших обставин, передбачених законодавством, які б могли звільнити відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина. Судом враховане визнання відповідачем позову. З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Згідно пункту 1 частини 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Ураховуючи вимоги частини 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 50 % судового збору в сумі 605,60 грн (1211,20 грн х 50 % = 605,60 грн). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (частина 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved