Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 22.12.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не склалось через взаємопротилежні погляди на життя, втрату почуття любові один дод одного, внаслідок чого з лютого 2022 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, на неможливість збереження шлюбу, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. В наданому відзиві представник відповідача враховуючи наявність у сторін спільної дитини, відсутність будь-яких обставин, які б перешкоджали примиренню сторін та збереженню шлюбу в ї інтересах та інтересах дитини, просив надати сторонам строк для примирення терміном шість місяців. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.02.2025 року було відмовлено в клопотанні сторони відповідача про надання строку для примирення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги. Позивачка в призначені судові засідання не з`явилась. В наданій заяві зазначила про неможливість явки до суду, в зв`язку із перебуванням за кордоном. Також зазначила, що не бажає зберігати шлюб, вважає примирення неможливим та таким, що протирічить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Розгляд справи просила проводити за її відсутності та за участю її представника. Відповідач в наданій заяві просив відкласти розгляд справи в зв`язку із хворобою. В разі продовження розгляду справи, просив надати сторонам строку для примирення, підтримавши відповідне клопотання, заявлене його представником. Представник відповідача підтримав клопотання про надання сторонам строку для примирення. Після відмови в його задоволенні та подальшого розгляду справи по суті, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність підстав для розірвання шлюбу, наявності у сторін малолітньої дитини та можливість збереження шлюбу в інтересах сторін та дитини. \~ \~ \~ \~Враховуючи подану позивачкою заяву, участь у розгляді справи її представника, ненадання відповідачем доказів поважності причин своєї неявки та забезпечення представництва його інтересів через уповноваженого представника, призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, незазначене, положення ч.3 ст.211, ч.1 п.4 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності сторін, за участі їх представників. \~ \~ \~ \~Заслухавши представників сторін, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1272. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Як зазначила в своєму позові позивачка та не спростовано відповідачем, останні з лютого 2022 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Доказів щодо вжиття з цього часу будь-яких заходів для примирення з позивачкою відповідач не надав, в той час, як позивачка категорично заперечувала проти можливості примирення та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved