Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.06.2024 року приблизно о 14:15 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , у районі будинку №34/4 по пр.Слобожанському у м.Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Karoq», д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Сингента» та перебував під керуванням водія [PERSON] , який після зіткнення продовжив некерований рух та скоїв зіткнення із автомобілем «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] .. Під час цієї дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження автомобілю марки «Skoda Karoq», державний номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування на транспорті №001427/4100/0000115/8/289 від 20.11.2023 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Сингента», предметом якого є майнові інтереси ТОВ «Сингента», пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобіля «Skoda Karoq», д.н.з. [NUMBER] , та прикріпленими до нього ззовні та всередині додатковим обладнанням. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.06.2024 року, яка набрала чинності 09.07.2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу. На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом із Центральної бази даних МТСБУ. Згідно з рахунком-фактурою ФОП [PERSON] №-00075 від 20.06.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Karoq», д.н.з. [NUMBER] , склала 318 760,56 грн. без знижки, та 284 545,90 грн. зі знижкою. За страховим випадком позивачем складено страховий акт №19669870543 від 21.06.2024 року та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 284 545,90 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП [PERSON] . Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжною інструкцією №170801 від 24.06.2024 року на суму 284545,90 грн. Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами Договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму виплати страхового відшкодування у розмірі 284545,90 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3414,55 грн.. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачеві надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі, іншим учасникам справи надіслано копії позовної заяви та додані до неї документи. Відповідачу визначено строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачеві роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів із дня отримання відзиву відповідача на позов. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи які беруть участь у справі, не викликались. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 09.06.2024\~року приблизно\~о 14:15\~годині в районі\~будинку №34/4\~по пр.Слобожанському\~у м.Дніпрі\~відбулася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу «Мерседес»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням\~водія [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Karoq», д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Сингента» та перебував під керуванням водія [PERSON] .. Під час цієї ДТП було заподіяно пошкодження автомобілю марки «Skoda Karoq», державний номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування на транспорті №001427/4100/0000115/8/289 від 20.11.2022 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Сингента», предметом якого є майнові інтереси ТОВ «Сингента», пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобіля «Skoda Karoq», д.н.з. [NUMBER] , та прикріпленими до нього ззовні та всередині додатковим обладнанням (а.с.8,9,20). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.06.2024 року, яка набрала чинності 09.07.2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с.34 зворот,35). На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом із Центральної бази даних МТСБУ (а.с.30-32,33). Згідно зі звітом про оцінку №0165/06 від 22.06.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Karoq» д.н.з. [NUMBER] з ПДВ на запчастини склеїла 335 857,20 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, що підлягає відшкодуванню з ПДВ на запчастини, становить 210 807,69 грн. (а.с.36-57). Відповідно до рахунку-фактура ФОП [PERSON] №-00075 від 20.06.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Karoq», д.н.з. [NUMBER] , склала 318 760,56 грн. без знижки, та 284 545,90 грн. зі знижкою (а.с.53). За страховим випадком позивачем складено страховий акт №19669870543 від 21.06.2024 року та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 284 545,90 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП [PERSON] (а.с.58). Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжною інструкцією №170801 від 24.06.2024 року на суму 284545,90 грн. (а.с.59) Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ. Отже, якщо для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до положень статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем. Оскільки позивач у повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача, та набув право зворотної вимоги до винуватця ДТП у розмірі 284545,90 грн., тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Відповідно до п. 1) ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 4, 5статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі №902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Оцінюючи в сукупності надані докази, а також беручи до уваги, що відповідачем до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено частиною 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3414,55 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved