Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Адвокат Кравченко О.С. в інтересах позивача звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 квітня 2024 року Малиновським відділом ДРАЦС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між позивачем та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, про що 04.04.2024 року складено відповідний актовий запис №475. Від шлюбу дітей не мають. Спільне з відповідачем життя, на жаль, не склалося у зв?язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявленням позивача про сім?ю. Також, на цьому підґрунті між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент, спільне господарство сторонами не ведеться. Вже близько п`яти місяців сторони не проживають як чоловік та дружина. В шлюбі прожили дві неділі. До шлюбу проживали разом один рік. Позивач проживає окремо у м. Одеса Одеської області, а відповідачка у с. Ятрань Голованівського району Одеської області. На даний момент позивач призваний на службу ЗСУ. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його законним інтересам, які мають істотне значення. Подаючи даний позов, вважає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Шлюб з відповідачем носить формальний характер. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що спільне проживання з відповідачем і примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, останній вважає, що не має сенсу зберігати даний шлюб та надавати строк на примирення. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою/а.с.1-3/. Розгляд справи відповідно до ухвали від 05.11.2024 року про відкриття провадження у справі проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін /а.с.29-32/. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій повідомив суд про неможливість явки в судове засідання, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій зазначила про неможливість явки в судове засідання, розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, строк на примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається, 04 квітня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис №475 /а.с.7/. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач та відповідачка наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі чоловіка (позивача у справі) та жінки (відповідачки у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. На підставі викладеного та

Outcome: approved