Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

18.12.2024 до Краснопільського районного суду Сумської області у порядку статті 32 Цивільного процесуального кодексу України надійшла справа № 583/5847/24 за позовом представника ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №R01.00607.005136605 від 11.04.2019 у розмірі 157 288,50 грн та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R01.00607.00513660. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, встановивши ліміт кредитної лінії для клієнта з відповідною відсотковою ставкою за користування коштами кредитної лінії. Натомість відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не у повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу, за яким ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників АТ «Ідея Банк», в тому числі і до відповідачки. Станом на 24.11.2024 заборгованість відповідачки перед банком склала 157\~288,50 грн. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 20.12.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 20.01.2025, у зв`язку з неявкою відповідачки судове засідання відкладалось до 14.02.2025. Представник позивача в судове засідання не прибув, під час розгляду справи враховано, що у позові заявлено та окремо до позову додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Крім того у позові висловлено згоду на заочний розгляд справи за наявності підстав. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, у судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідачки, які відповідно до приписів статті 128 ЦПК України вважається, що отримала, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи факт повідомлення відповідачки про розгляд справи, неподання нею відзиву на позов та її неприбуття у судове засідання, а також згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 14.02.2025 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R01.00607.00513660. Відповідно до умов укладеного договору АТ «Ідея Банк» надав відповідачці кредит у розмірі 97 536,01 грн на строк 48 місяців, а відповідачка зобов`язалась одержати кредит та повернути його разом з процентами згідно з умовами цього договору (пункт 1.2 договору). У пункті 1.3 укладеного договору сторони обумовили, що за користування кредитом відповідачка сплачує проценти у розмірі 25,01 % річних від залишку суми кредиту. Кредитний договір №R01.00607.00513660 від 11.04.2019, а також заява-анкета, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою власноруч. Факт видачі кредиту за договором R01.00607.00513660 від 11.04.2019, а також часткове погашення суми кредиту відповідачкою підтверджується наявною у справі банківською випискою за період з 11.04.2019 по 25.07.2023. Так відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості в розмірі 157\~288,50 грн, з яких 87\~226,20 грн заборгованість за основним боргом; 70\~062,30 грн заборгованість за відсотками. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (назву якого згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 змінено на ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №01.02-31/23, за яким позивач набув право грошової вимоги до боржників АТ «Ідея Банк», в тому числі і до відповідачки. Згідно доданих до справи розрахунків заборгованості станом на 24.11.2024 борг [PERSON] перед кредитором становить 157\~288,50 грн. Несвоєчасна сплата обумовлених кредитними договорами платежів порушує право позивача на отримання грошових коштів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до\~частин першої\~і другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 даного Кодексу боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. \~ \~ \~ \~Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, «боржник, який не\~отримав повідомлення\~про передачу\~права вимоги іншій особі,\~не позбавляється\~обов`язку\~погашення заборгованості,\~а лише\~має право\~на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не\~звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відтак навіть за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги від позивача, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані у кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України. Відповідно до частин першої та третьої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а також факт переходу до позивача права грошової вимоги до відповідачки, а на відповідачку - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою, факт надання відповідачці кредитних коштів, також позивачем доведений той факт, що він у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідачки за спірним кредитним договором. Доказів виконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань у повному обсязі матеріали справи не містять, остання своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів на підтвердження своєї позиції не скористалася. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved