Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 24.12.2022 у Малинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через протилежно різні характери, погляди на життя, шлюб та сім`ю. На даний час сторони разом не живуть, спільного господарства не ведуть. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Дитина проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку . Процесуальні дії у справі Ухвалою від 27.12.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 13 годину 45 хвилин 23.01.2025, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 13 годину 45 хвилин 12.02.2025. 23.01.2025 до канцелярії суду від позивача надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 24 грудня 2022 року, про що Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис № 307, дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.\~112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, зокрема, копію свідоцтва про шлюб позивача та відповідача, копію свідоцтва про народження дитини, приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відсутність відповідного клопотання зі сторони позивача щодо присвоєння їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Щодо стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини та\~дружини до\~досягнення дитиною\~3-річного\~віку суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності\~у батька\~або матері\~можливості надавати\~дитині відповідного\~розміру утримання\~не знаходиться\~в переліку\~обставин,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розмірів\~аліментів.\~Ця обставина\~не звільняє\~батьків від\~обов`язку\~по утриманню\~дитини (постанова КЦС ВС від 11.03. 2020 у справі № 759/10277/18). Згідно з частиною другою та третьою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, оскільки дитина сторін не досягла трирічного віку та проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини та дружини, добровільної згоди між сторонами щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та її матері способом та у розмірі, визначених позивачем у заяві. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який був нею сплачений при зверненні з позовом до суду. Згідно з п.3 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved