Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

21 травня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права у користуванні та розпорядженні майном приватної власності шляхом припинення права користування житловим приміщенням, примусового виселення із приватного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації місця проживання особи. Позивач обгрунтовує позов тим, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному будинку за згодою власника була зареєстрована відповідач [PERSON] , яка доводиться їй колишньою співмешканкою її покійного сина - [PERSON] , оскільки проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] син позивачки помер, але його співмешканка - відповідач [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] залишилася проживати за адресою: [ADDRESS] , без згоди власника. За заявою власника - позивачки [PERSON] , відповідачка [PERSON] 30.06.2023 року була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , але залишилася там проживати без згоди позивача. За заявою власника - позивачки [PERSON] , син відповідачки [PERSON] 26.03.2024 року був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , але залишився там проживати без згоди позивача. Також за вказаною адресою залишився бути зареєстрованим та проживати син відповідачки [PERSON] без згоди позивача, оскільки Веселинівська селищна рада відмовила позивачу у знятті [PERSON] з реєстрації місця проживання. Таким чином, реєстрація сина відповідача та проживання відповідача разом зі своїми дітьми за адресою домоволодіння, яке належить позивачу, порушує її права як власника будинку розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в зв`язку з чим вона просить суд: виселити відповідача разом з її дітьми з домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та зняти з реєстрації місця проживання сина відповідача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Бурлака С.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та наголосили на тому, що відповідач з її дітьми вже не проживають в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , але за цією адресою так і залишився бути зареєстрованим менший син відповідачки [PERSON] , а тому просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Під час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] змінила прізвище, в результаті укладення шлюбу, на " [PERSON] ". В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, мотивуючи це тим, що їй немає де на даний час зареєструвати нове місце проживання її меншого сина [PERSON] , проте підтвердила, що вона дійсно разом зі своїми дітьми більше не проиває в домоволодіння позивача за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , представника позивача - адвоката Бурлаки С.А., відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених нею обставин, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - (а.с. 23-24). В зазначеному будинку за згодою власників (в різний час) була зареєстрована відповідач [PERSON] , яка доводиться позивачу колишньою співмешканкою її покійного сина - [PERSON] , оскільки вона проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідачка з сином позивачки проживали за адресою: [ADDRESS] . Син позивача - [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 41). Однак його співмешканка - відповідач [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] залишилася проживати за адресою: [ADDRESS] , без згоди позивача. За заявою власника - позивачки [PERSON] , відповідачка [PERSON] 30.06.2023 року була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 36). За заявою власника - позивачки [PERSON] , син відповідачки [PERSON] 26.03.2024 року був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 37). Також за вказаною адресою залишився бути зареєстрованим син відповідачки [PERSON] без згоди позивача, оскільки Веселинівська селищна рада відмовила позивачу у знятті [PERSON] з реєстрації місця проживання, що підтверджується письмовою відмовою (а.с. 39). В ході судового розгляду також було встановлено, що станом на 11 лютого 2025 року відповідач [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] добровільно виселилися з будинку за адресою: [ADDRESS] , та більше там не проживають. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] також підтвердила, що відповідачка разом з дітьми більше не проживає в будинку позивачки, але там до сих пір залишився бути зареєстрованим син відповідачки - [PERSON] . Вказані обставини в судовому засіданні були визнані та підтверджені всіма учасниками справи, а тому доказуванню не підлягають. Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. За таких обставин, враховуючи, що після відкриття провадження у справі відповідач добровільно задовольнила позовну вимогу позивача про виселення та, оскільки позивач та її представник однаково наполягали на задоволенні позовної вимоги про виселення, то суд вважає, що вимоги про примусове виселення відповідачки разом з її дітьми з домоволодіння позивачки не підлягає задоволенню, так як дані особи добровільно перестали проживати за цією адресою, тобто самостійно виселились з будинку позивачки, оскільки судовому захисту підлягає лише те право, яке було порушено. В даному ж випадку добровільні дії відповідачки та її дітей (в частині позову про виселення) призвели до відновлення порушеного права позивачки. Натомість, суд вважає, що реєстрація меншого сина відповідача - [PERSON] у житловому будинку позивача перешкоджає останній вільно володіти та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Право дитини на проживання в сім`ї разом з батьками передбачене також статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства». Частинами другою-четвертою статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» передбачено, що батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. За правилами п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них. Як вже зазначалось вище, відповідачка [PERSON] 30.06.2023 року була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , однак її син [PERSON] не був знятий з реєстрації разом з нею. Відповідно до п.п. 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ № 265 від 07.02.2022 року, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). З урахуванням викладеного, оскільки передбачений п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» обов`язок щодо зняття з реєстрації сина відповідачки - [PERSON] , [INFO] , орган реєстрації місця проживання - Веселинівська селищна рада, не виконала, то в такому випадку, син відповідачки - [PERSON] підлягає зняттю із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial