Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 1831506 від 28.02.2020 року в розмірі 17861,00 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6 000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 28.02.2020 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою інформаційної телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено електронний договір № 1831506 про споживчий кредит, що підписаний в порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного\~Закону\~відповідач в особистому кабінеті на офіційному сайті ТзОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту, а кредитодавець направив йому електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, який останній ввів, чим підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит № 1831506, тобто 28.02.2020 року було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог\~ст. 639 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 5300,00 грн.. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] .. Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші взяті на себе грошові зобов`язання, тому в нього виникла заборгованість в розмірі 17861,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом\~5300,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками\~11925,00 грн. 09 жовтня 2020 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 03/10, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Діджи Фінанс» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 1831506 від 28.02.2020 року. В подальшому, 24 січня 2022 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до якого ТзОВ «Діджи Фінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» належне йому право вимагати повернення коштів за вказаним вище кредитним договором. Вищеказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ст.274\~ЦПК\~України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено в\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.02.2020 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою інформаційної телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено електронний договір № 1831506 про споживчий кредит, що підписаний в порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного\~Закону\~відповідач в особистому кабінеті на офіційному сайті ТзОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту, а кредитодавець направив йому електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, який останній ввів, чим підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит № 1831506, тобто 28.02.2020 року було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог\~ст. 639 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 5300,00 грн.. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] .. Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші взяті на себе грошові зобов`язання, тому в нього виникла заборгованість в розмірі 17861,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом\~5300,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками\~11925,00 грн. 09 жовтня 2020 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 03/10, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Діджи Фінанс» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 1831506 від 28.02.2020 року. В подальшому, 24 січня 2022 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до якого ТзОВ «Діджи Фінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» належне йому право вимагати повернення коштів за вказаним вище кредитним договором. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 17861,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 1831506 від 28.02.2020 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами\~ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідач на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті № 2711С30-506 від 27.11.2024 року. Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правової допомоги від 07.08.2024 року,\~укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» та адвокатом Лановий Є.М., додаткову угоду № 1831506 від 07.08.2024 року до договору про надання правової допомоги від 07.08.2024 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11.11.2024 року. Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved