Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У серпні 2024 року, через систему "Електронний суд" позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що Рішенням Жовтоводської міської ради від 13 липня 2005 року №694-29/ІV прийнято у власність територіальної громади на безоплатній основі гуртожиток ВАТ «Південний радіозавод» та ДП «ЖУБ» по [ADDRESS] . 17 жовтня 2023 року та 02 квітня 2024 року проведено комісійне обстеження нерухомого майна з метою виявлення безхазяйного майна на території м. Жовті Води, зокрема проведено обстеження даного гуртожитку. При обстеженні виявлено, що в у кім. 905 ніхто не мешкає з моменту створення ОСББ «Кропоткіна-14 корп.1 та корп. 4». При обстеженні встановлено, що на 9 поверсі корпусу 4 гуртожитку у буд. [ADDRESS] , виконаний ремонт організацією «МОМ». На поверсі знаходяться 24 кімнати. Зі слів голови ОСББ на цьому поверсі ніхто не мешкає. Відповідач по місцю своєї реєстрації у кімнаті 905 тривалий час не проживає, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді\~від 16\~вересня 2024\~року відкрито\~спрощене провадження\~по справі без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст. 178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Третій особі запропоновано надати письмові пояснення. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, конверт, який був направлений за адресою його реєстрації повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від нього не надходили. Також, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач є таким, якому вручена судова повістка. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом, на підставі досліджених матеріалів справи встановлено такі обставини. Рішенням Жовтоводської міської ради від 13 липня 2005 року №694-29/ІV прийнято у власність територіальної громади на безоплатній основі гуртожиток ВАТ «Південний радіозавод» та ДП «ЖУБ» по [ADDRESS] . (а.с.12) За інформацією з реєстру територіальної громади у гуртожитку по [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] (а.с.32) 17 жовтня 2023 року та 02 квітня 2024 року було проведено комісійне обстеження нерухомого майна з метою виявлення безхазяйного майна на території міста Жовті Води, зокрема, проведено обстеження гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , зі складанням відповідних актів (а.с. 11, 13-16). Згідно акту проведення обстеження нерухомого майна з метою виявлення безхазяйного майна на території міста Жовті Води, складеного 17 жовтня 2023 року, комісію було виявлено, що на 9 поверсі гуртожитку (корпус 4 ) будинку [ADDRESS] , виконаний ремонт організацією "МОМ". На поверсі знаходяться 24 кімнати. Зі слів голови правління ОСББ на цьому поверсі ніхто не мешкає. (а.с.11) Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1/1-161 за адресою [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] , [INFO] . (а.с.26) Згідно акту проведення обстеження нерухомого майна з метою виявлення безхазяйного майна на території міста Жовті Води складеного 02 квітня 2024 року у складі відповідної комісії, відповідач [PERSON] не мешкає у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , з 01 червня 2021 року. (а.с.13-16) Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з частиною 1\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За частиною 1\~статті 318 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом зазначених норм права власник, за наявності для того законних підстав, має право вимагати усунення порушень свого права на житлове приміщення будь яким шляхом, зокрема як шляхом виселення осіб, що проживають у цьому приміщення так і шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування цим приміщенням, якщо такі особи не проживають, а також шляхом зняття їх з реєстрації у цьому приміщенні. Відповідно до частини четвертої\~статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи. Відповідно до\~статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд виходить із того, що вичерпного переліку поважних причин відсутності особи в житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Суд зазначає, що втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року). Необхідно зазначити, що\~статтею 71 ЖК України\~визначено умови, відповідно до яких особу може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Аналіз\~статті 71 ЖК України\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутністю поважних причин для такого не проживання. Відтак, на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК України\~строки у жилому приміщенні, а на відповідача довести, що така відсутність обумовлена поважними причинами. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що позивачем по справі доведено факт непроживання відповідача у спірній кімнаті гуртожитку понад встановлені статтею 71\~ЖК \~України строки без поважних причин. Також, матеріали справи не містять доказів щодо поважності відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку положень статті 141 ЦПК України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved