Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом посилаючись на наступні обставини. 07.06.2021 року між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75464813, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000,00 гри. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). 19.11.2021р. ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75464813 від 07.06.2021 р.. Крім того, 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75464813 від 07.06.2021р.. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 50 820,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість. При цьому відповідач вказував на пропуск позивачем строку позовної давності, встановленого ЦК України для звернення особи до суду за захистом свого порушеного права та просив застосувати позовну давніть. Крім того, вказує на те, що Позивачем не надано підтверджень, що відповідач дійсно був ознайомлений з договором та правилами надання грошових коштів у позику, якій, як стверджує відповідач, розміщений на сайті Первісних кредиторів, та погодився з ним, а також не має підтверджень, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо строку дії договору позики та сплати процентів. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Також вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Первісних кредиторів неодноразово змінювалися самими Первісними кредиторами в період - з часу виникнення спірних правовідносин (з червня 2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (грудень 2024 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані відповідачем розрахунків заборгованості не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Щодо нарахування процентів, вказує на те, що в реєстрі заборгованості від 03.04.2023р. до договору факторингу №030423-ФУ від 03.04.2023р. не вказана сума заборгованості за відсотками. Крім того, звертає увагу на те, що позивачем в порушення норм договору нарахування продовжувалося до 05.10.2021р. включно, замість 08.07.2021р. - дати повернення коштів. Крім того, вказує на те, що позивачем не доведено перехід права вимоги відносно боржника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «Фінпром Маркет». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 07.06.2021 року між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75464813, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 6afSlNMkJC, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу -sashadrobott@gmail.com) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Наведене підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.18). Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Так, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75464813 від 07.06.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №8c34a46f-ecd3-4b3e- 9а96-е91250d714b9 від 07.06.2021 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі (а.с.10). Відповідно до п. 5.2. договору позики №75464813, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п.6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику таку- неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Відповідно до розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором позики №75464813 від 07.06.202р., заборгованість останнього складає 50 820,00 грн., яка складається із: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками /а.с. 5 - 7/. Разом з тим, 19.11.2021р. ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу (а.с.19). Відповідно до акту прийому-передачі документації ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» прийняла документацію по кредитних справах (а.с.21). Відповідно до Реєстру заборгованостей за договором факторингу №1911 від 19.11.2021р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набула право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75464813 від 07.06.2021р. (а.с.23). Крім того, 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р. (а.с.25), за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75464813 від 07.06.2021р.. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 50 820,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими в частині стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту - 15 000,00 грн., та заборгованість по процентам - 35 820,00 грн., а всього разом 50 820,00 грн. Щодо твердження відповідача про застосування строку дії позовної давності, слід вказати наступне. Відповідно до п.19 Перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, строк позовної давності не застосовується. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 500 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 3500,00 грн., які були понесені ним при звернення до суду. На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір №01-11/24 про надання правової допомоги від 01.11.2024р.; акт прийняття-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток №1 до Договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024р.); акт прийняття-передачі наданої правничої допомоги за Договором №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024р. (додаток №2 до Договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024р.); Витяг з Акту №5-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024р.; ордер на надання правничої допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; платіжну інструкцію кредитного переказу коштів. Суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 3 500,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача вказану суму. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved