Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . На день смерті заявниця проживала разом із матір`ю по [ADDRESS] . В січні 2025 року, з метою оформлення права на спадщину, вона звернулася до приватного нотаріуса Гребіник О. Д., проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено. У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Від заінтересованої особи Тростянецької міської ради надійшла заява в якій просить суд провести розгляд без участі їх представника. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статей 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 27 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи за заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на будинок, що розташований по [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт на дочку [PERSON] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О. Д. від 17.01.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено (а.с. 22). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Рідна сестра заявниці [PERSON] на спадщину матері не претендує, інших спадкоємців немає. Тростянецька міська рада із заявою про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] до суду не зверталася у цій справі подала заяву про розгляд справи без участі. Відповідно до довідки голови вуличного комітету від 16.01.2025 року указано, що заявниця [PERSON] дійсно останні 2 роки (2023, 2024) фактично проживала за адресою: [ADDRESS] та доглядала за своєю матір`ю [PERSON] . Викладена у довідці інформація підтверджується Актом обстеження по розгляду заяви щодо встановлення місця проживання виданим Виконкомом Тростянецької міської ради 30.01.2025. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що заявниця на час смерті її матері тривалий час проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , здійснювала догляд за спадкодавцем. Свідки вказали, що з 2022 року [PERSON] проживала з матір`ю майже постійно, а останні дев`ять місяців до відкриття спадщини постійно у зв`язку з тим, що мати не могла себе обслуговувати через хворобу. [PERSON] , яка є рідною сестрою заявниці також підтвердила, що не зперечує проти того, що [PERSON] спадкуватиме майно їх матері [PERSON] . Визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідне заявниці для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Необхідно зазначити, що відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною 3 статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 січня 2023 року у справі № 227/5018/21. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, по [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, у шестимісячний строк не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до частини 7 статті 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved