Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

в зазначеній заяві, що подана до суду представником заявника, адвокатом Оліградським М.В., вказано, що 28.12.1994 року Підгайчиківською сільською радою на підставі рішення виконкому заявнику видано державний акт на право приватної власності на землю, в якому невірно вказано прізвище власника, а саме " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ". Внаслідок допущеної помилки заявник не може реалізувати своє право власності на земельні ділянки, яку в позасудовому порядку виправити неможливо. Звертає увагу, що практично у всіх документах, що видавались заявнику, невірно вказувалось його прізвище. Так, у свідоцтві про народження старшого його сина заявника [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із вказаною опискою, заявник не може довести, що [PERSON] є їх сином. Тому представник заявника просить встановити факт належності останньому вказаного державного акту, а також встановити факт родинних відносин, а саме що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явився. 13.09.2024 року його представник, адвокат Оліградський М.В. через систему " Електронний суд " подав до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в його та заявника відсутності ( а.с. 30). Представник заінтересованої особи - Підгайчиківської сільської ради в судове засідання не з`явився, 03.02.2025 року [PERSON] як представник електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та рішення прийняти на підставі наявних доказів ( а.с. 46). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, 17.10.2024 року подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.36). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , його матір`ю вказана [PERSON] , актовий запис № 12 від 15.03.1953 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 14.03.2006 року (а.с. 5). Відповідно до даних паспорта громадянина України сесії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] , який народився [INFO] в с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 6). Згідно з даними свідоцтва про шлюб, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5, зворот). [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , їхніми батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними копій свідоцтв про народження (а.с. 17). [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 38 від 02.12.1976 року, про що свідчать дані копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.1976 року (а.с. 15). Згідно з даними копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №031778, виданого 28.12.1994 року на підставі рішення виконкому Підгайчиківської сільської ради народних депутатів №43 від 27.12.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №103, заявнику належить земельна ділянка площею 0,5743 га для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, що знаходиться на території с. Підгайчики Підгайчиківської сільської ради. В цьому Державному акті прізвище власника вказаної ділянки зазначено « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до даних витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих: 17.10.2023 року за номером НВ-0500823042023 відділом №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, 18.10.2023 року за номером НВ-5600677882023 відділом №7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, 19.10.2023 року за номером НВ-1200785212023 відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на підставі Державного акту серії IV-ІФ №031778, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування Підгайчиківської сільської ради №43 від 27.12.1994 року, проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером: 2623285601:01:003:0256, площею 0,1535 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки з кадастровим номером: 2623285601:01:003:0257, площею 0,1731 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ); земельної ділянки з кадастровим номером: 2623285601:01:003:0258, площею 0,2467 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, дата державної реєстрації земельних ділянок відповідно 17.10.2023 року, 18.10.2023 року та 19.10.2023 року, власник [PERSON] (а.с.8-11). Згідно з даними свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 09.10.1988 року виконавчим комітетом Коломийської районної ради народних депутатів на підставі рішення № 173 від 10.08.1988 року, право власності на домоволодіння, яке складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору ( а.с. 12 ). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2013 року встановлено факт, що архівна довідка №1-25/Г-5 від 18.02.2013 року, в якій зазначено, що довідка видана [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] ( а.с. 14 ). Рішенням вказаного суду від 21.06.2024 року встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа у вигляді свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] ( а.с. 13 ). Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказано, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України), за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що розбіжності в зазначенні прізвища заявника як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », є наслідком помилки, допущеної при оформленні описаного вище державного акту на право приватної власності на землю. Поряд з цим, не підлягає задоволенню вимога заявника про встановлення факту родинних відносин, а саме, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , оскільки право на звернення до суду для вирішення даного питання належить саме [PERSON] , який вимог з цього приводу в межах даної справи не заявляв, а заявником не зазначено наявність підстав діяти від його імені та не доведено, що встановлення цього факту безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки, адже суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Тому заява підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного, ч.2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial