Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні позовної заяви позивач зазначає, що з 27.09.2014 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинились в березні 2022 року через втрату почуття взаємної любові та поваги і зараз вирішується питання про розірвання шлюбу. Позивачка, враховуючи той факт, що вона не працює, матеріально не забезпечена та потребує допомоги для забезпечення дитини, бажає стягнути аліменти из відповідача на утримання доньки. [PERSON] 17.09.2024 року подав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що шлюбні та сімейні відносини з позивачкою були припинені внаслідок військової агресії російської федерації. Саме задля власної безпеки та безпеки дочки [PERSON] в березні 2022 р. виїхала в евакуацію за кордон до Словацької Республіки, де перебуває до цього часу і знаходиться на повному державному забезпеченні Словацької Республіки. [PERSON] приховує від суду факт постійного проживання за кордоном з березня 2022 р. й до цього часу та про перебування з дочкою на державному утриманні Словацької Республіки. Тому твердження позивачки про те , що вона матеріально не забезпечена та потребує допомоги є обманом. Відповідач з 12.11.2021 року працював водієм-експедитором в ТОВ «Росзапчастина». 23.04.2024 року він звільнився з роботи за станом здоров`я. [PERSON] у своєму відзиві посилається на те, що він має матір похилого віку [PERSON] , [INFO] , у віці 74 роки, яка отримує незначну за розміром пенсію, є непрацездатною та потребує в т.ч. матеріальної допомоги. Відповідач, також враховуючи його проблеми зі здоров`ям, та відсутність доходів на даний час, вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних [PERSON] , про стягнення з нього аліментів. Ухвалою від 26.08.2024 р. було відкрито провадження у справі. Вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка разом з позовною заявою надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, в судовому засіданні, заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом при розгляді справи було встановлено наступні обставини. 27.09.2014 р., відповідно до свідоцтва про шлюб від 27.09.2014 р. серія [NUMBER] , між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб (а.с. 12). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05.08.2016 р. (а.с.13). Відповідачем [PERSON] було надано до суду копію трудової книги серії [NUMBER] відповідно до якої 23.04.2024 року він звільнений з посади відповідно до ст..36 п.1 КЗпП України за угодою сторін (а.с.30). Також відповідачем було надано копію Довідки до акту огляду медико соціальної експертної комісії та пенсійне посвідчення відповідно до яких він є інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням (а.с. 50-51) Суд дослідивши надані докази та заслухавши думки сторін вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згіднозі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 80 СК України передбачено, що Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини на які суд звертає увагу при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Такої позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20.12.2021 року у справі №681/15/21, провадження №61-15542св21. Отже, при визначенні розміру аліментів, суд оцінює надані докази в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, при цьому виходить також із захисту інтересів дитини, забезпеченням необхідним для її життєдіяльності, збереження рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується для забезпечення гармонійного розвитку, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, часткового визнання позову з боку відповідача та враховуючи вимоги діючого законодавства Враховуючи той факт, що відповідач є інвалідом 3-ї групи та не має місця роботи розмір аліментів заявлених позивачкою в позовній заяві є завищеним. Тому суд приходить до висновку, що доцільно буде визначити розмір аліментів, який буде присуджено до стягнення у розмірі 1\\8 від усіх видів заробітку (доходу) боржника. Також суд додатково звертає увагу учасників справи на те, що відповідно до частини першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позовної заяви є 22.12.2023р.. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1073.60 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1211.20 грн., які підлягали до сплати позивачкою при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дружини. На підставі викладеного,

Outcome: partial