Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 червня 2023 року. Позивачка вважає, що подальше продовження шлюбних відносин із відповідачем неможливе. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися з липня місяця 2023 року, оскільки відповідач виїхав з України в Ізраїль і з того часу фактично вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки вона з відповідачем не спілкується. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить її інтересам. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Михайлюк А.Р. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просила шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, оскільки примирення неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на останню відому адресу проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ), копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки. Вказана судова кореспонденція № 0610215410032 органом поштового зв`язку повертається із довідкою у якій вказано причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить інформація з трекінгу ДП «Укрпошта». На підставі ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~судом отриманівідповіді з Державного демографічного реєстру № 925050 від 26.11.2024 та з Управління ДМС України в Івано-Франківській області за № 2195 від 21.11.2024, згідно яких інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] відсутня. Відповідно до відповіді за №2323 від 09.12.2024 року отриманої на запит суду з Управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА Івано-Франківської області відповідач [PERSON] як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований. Враховуючи що\~отримана судом\~інформація не\~дала можливості\~встановити зареєстроване\~у встановленому\~законом порядку\~місце проживання\~(перебування)\~фізичної особи,\~суд виклик\~ відповідача\~у справі\~здійснив через\~оголошення про\~виклик учасника\~від 12.12.2024\~та від\~10.01.2025,\~розміщені на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~що узгоджується\~із положенням\~ч.\~10\~ст.\~187\~ ЦПК України.\~ Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі\~ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 червня 2023 року, актовий запис № 1156. Дітей від шлюбу у сторін немає. Причиною вимог про розірвання шлюбу є те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з липня місяця 2023 року, оскільки відповідач виїхав з України в Ізраїль і з того часу фактично вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони між собою не спілкуються, будь-який зв`язок втрачено. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2\~статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб між ними носить формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved