Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Адвокат Цимбал Альона Анатоліївна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 20.11.2010 між сторонами був зареєстрований шлюб. Шлюбні відносини припинені з лютого 2022 року. Рішенням суду від 16.02.2024 шлюб розірвано. В період шлюбу за час спільних відносин подружжям було придбано: на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2020 серія та номер 891, земельну ділянку кадастровий номер 3221482000:05:008:0229, площею 0.0582 га; на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2020 серія та номер 555, земельну ділянку кадастровий номер 3221482003:02:031:0222, площею 0.0595 га; на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2015 серія та номер 734, квартиру загальною площею 79.4 кв.м, житловою площею 42.9 кв.м за адресою: [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі-продажу майнових прав 28.09.2015, серія та номер Ч50А/85/КАО, квартиру загальною площею 36.7 кв.м, житловою площею кв.м 15.8, за адресою: [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 09.10.2018, серія та номер 116/ВС2, квартиру загальною площею 33,28 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо поділу вищевказаного майна, що змусило позивачку звернутись до суду. Просила з урахуванням уточнених позовних вимог: залишити у особистій власності [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер: 3221482000:05:008:0229, площа (га): 0.0582, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський р-н, Данилівська сільська рада, СТ «Калиновий Гай»; залишити у особистій власності [PERSON] 2/4 частки квартири загальною площею (кв.м): 79.4, житлова площа (кв.м): 42.9, адреса: [ADDRESS] ; залишити у особистій власності [PERSON] земельну ділянку Кадастровий номер: 3221482003:02:031:0222, площа (га): 0.0595, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; залишити у особистій власності [PERSON] квартиру загальною площею (кв.м): 36.7, житлова площа (кв.м): 15.8, за адресою: [ADDRESS] ; залишити у особистій власності [PERSON] квартиру загальною площею (кв.м): 33,28, за адресою: [ADDRESS] . 26.06.2024 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків. 22.07.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.08.2024 постановлено ухвалу про виправлення описки. 17.10.2024 постановлено ухвалу про залучення третьої особи. 07.10.2024 надійшла заява представника відповідача адвоката Гайдай О.Д. про визнання повних вимог в повному обсязі. 07.10.2024 надійшла заява представника позивача про встановлення розміру судових витрат, в якій просила залишити судові витрати за позивачкою. 10.02.2025 представники сторін надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 20.11.2010. Шлюб був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16.02.2024 у справі №752/23714/23. В шлюбі народилися [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2020 серія та номер 891, набула у власність земельну ділянку кадастровий номер 3221482000:05:008:0229, площею 0.0582 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський р-н, Данилівська сільська рада, СТ «Калиновий Гай». [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2020 серія та номер 555, набула у власність земельну ділянку кадастровий номер 3221482003:02:031:0222, площею 0.0595 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 09.10.2018 № 116/ВС2, придбала майнові права на квартиру загальною площею 33,28 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2015 серія та номер 734, набула у власність 1/4 квартири [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору дарування від 26.07.2012, номер 1042 набула у власність 1/4 частку квартири [ADDRESS] .Право власності зареєстроване 24.08.2012. [PERSON] на підставі договору дарування від 26.07.2017, номер 1038 набув у власність 1/4 частки квартири [ADDRESS] та на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 28.03.2012, виданого Головним управлінням житлового забезпечення, набув у власність 1/4 квартири [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав 28.09.2015, серія та номер Ч50А/85/КАО, набув у власність квартиру загальною площею 36.7 кв.м, житловою площею кв.м 15.8, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 183 ЦК України передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (ст. 190 ЦК України). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами, встановленими статтями 331, 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Також суд зазначає, що за змістом вищевказаних положень цивільного законодавства об`єкт цивільних прав набуває статусу нерухомого майна при існуванні таких обставин: завершення будівництва; прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації; здійснення державної реєстрації права власності на нього у встановленому законодавством порядку. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 3221482000:05:008:0229, площею 0.0582 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський р-н, Данилівська сільська рада, СТ «Калиновий Гай», земельна ділянка кадастровий номер 3221482003:02:031:0222, площею 0.0595 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартира загальною площею 36.7 кв.м, житловою площею кв.м 15.8, за адресою: [ADDRESS] , 1/4 квартири [ADDRESS] , 1/4 квартири [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки були придбані в період шлюбу. Набуті у власність окремо кожним з подружжя на підставі договорів дарування по 1/4 частці квартири [ADDRESS] , є особистою власністю кожного з подружжя, а тому поділу між ними не підлягає. Щодо поділу квартири загальною площею (кв.м): 33,28, за адресою: [ADDRESS] , та передачі її у власність відповідача, суд відзначає наступне. Суд звертає увагу, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 09.10.2018 № 116/ВС2, придбала майнові права на квартиру загальною площею 33,28 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . При цьому матеріали цивільної справи не містять відомостей щодо того, що [PERSON] чи [PERSON] набули у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] або майнові права на неї. За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для поділу зазначеного нерухомого майна між сторонами. Під час розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, про що склав письмову заяву. Суд зазначає, що з підстав наведених вище, визнання відповідачем позову суперечить закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому не приймається судом. Стосовно позовних вимог про поділ решти майна подружжя суд відзначає наступне. Суд вважає, що поділу підлягають: земельна ділянка кадастровий номер: 3221482000:05:008:0229, площа (га): 0.0582, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський р-н, Данилівська сільська рада, СТ «Калиновий Гай»; земельна ділянка кадастровий номер: 3221482003:02:031:0222, площа (га): 0.0595, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; квартира загальною площею (кв.м): 36.7, житлова площа (кв.м): 15.8, за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частка та 1/4 квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що саме це майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки було придбано в період шлюбу. Суд вважає можливим з урахуванням рівності часток подружжя у спільному майні здійснити поділ спірного майна наступним чином: залишити у особистій власності [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер: 3221482000:05:008:0229, площа (га): 0.0582, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський р-н, Данилівська сільська рада, СТ «Калиновий Гай»; залишити у особистій власності [PERSON] земельну ділянку Кадастровий номер: 3221482003:02:031:0222, площа (га): 0.0595, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; залишити у особистій власності [PERSON] квартиру загальною площею (кв.м): 36.7, житлова площа (кв.м): 15.8, за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовних вимог залишити у особистій власності [PERSON] 2/4 частки квартири загальною площею (кв.м): 79.4, житлова площа (кв.м): 42.9, адреса: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Кожному з подружжя належить по 1/2 частки цієї квартири. Так, позивач набула право власності на 1/4 частку квартиру на підставі договору купівлі-продажу та на 1/4 частку на підставі договору дарування, а відповідач набув право власності на 1/4 частку на підставі договору дарування та на 1/4 частку в результаті приватизації. Суд повторно зауважує, що набуті у власність окремо кожним з подружжя на підставі договорів дарування по 1/4 частці квартири [ADDRESS] , є особистою власністю кожного з подружжя, а тому поділу між ними не підлягають, оскільки не є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. 1/4 частка зазначеної квартири, яка набута у власність відповідачем в результаті приватизації 28.03.2012, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Проте, суд вважає, що оскільки кожному з подружжя належить фактично по 1/2 частині квартиру [ADDRESS] , то змінювати розмір часток її власників в результаті поділу не є доцільним та справедливим. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд діючи за принципом диспозитивності та враховуючи заяву представника позивача від 07.10.2024 щодо розподлілу судових витрат, залишає судові витрати за позивачкою.

Outcome: partial