Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну залиттям квартири у розмірі 121364,00, моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн., витрати пов`язані з експертним висновком у розмірі 4000,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] .Квартира розташована на першому поверсі двоповерхового будинку.Загальна площа квартири складає 39,0 кв.м. При цьому власником квартири [ADDRESS] , розташованої в цьому будинку одним поверхом вище, являється відповідач [PERSON] , яка фактично проживає і зареєстрована у цій квартирі. У 1997р., 2011р. у листопаді 2023 р. неодноразово відбувалось залиття квартири позивача. За результатами обтяження квартири складались відповідні акти ЖЕК, а потім і керуючою компанією «Сервіс Плюс». Так, 15.03.2024 року відбулось затоплення квартири.Брудною водою зіпсовано: покриття стін на кухні, ванній кімнаті, однієї з житлових кімнат, пішли тріщини та обвисла стеля на кухні, в ванній кімнаті стеля зовсім обвалилась, від вологи набухли двері та конструкції антресолі, скрізь від вологи з`явився грибок, спорами якого доводиться дихати.Згідно акту від 16.03.2024 року складеному комісією ТОВ «Керуюча компанія КК Сервіс Плюс» зазначено що причиною залиття є те, що в приміщенні ванни наявне постійне протікання вбудованого в підлогу внутрішнього водостоку, у кухні квартири [ADDRESS] під мийкою роз`єднана гофра». Позивач стверджує, що вказаними протиправними діями відповідача, внаслідок залиття його квартири, йому було завдано матеріальних збитків, розмір яких він з посиланням на висновок експерта за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження від 29.04.2024 №19/24, виконаного судовим експертом Рапач К.В. оцінює у розмірі 121364,00 грн., що становить вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] . Крім цього стверджує, що протиправними діями відповідача йому була заподіяна також і моральна (немайнова) шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу пошкодження належного йому майна - квартири, вимушених негативних змінах у житті, які він зазнав внаслідок цього. Вказує, що внаслідок залиття квартири, де він проживає, з вини відповідача, виникла необхідність подальшого ремонту квартири, а також необхідність звернення до поліції, комунального підприємства для здійснення фіксації залиття квартири, експерта для визначення розміру збитків, суду, пошуку необхідних для цього документів, що зумовили витрачання значного обсягу часу та спричинило неможливість здійснення ним своєї роботи протягом тривалого періоду, що негативно позначилося на якості роботи загалом та відносинах з роботодавцем.Також він був змушений збирати необхідні документи, для звернення до суду, оскільки відповідачка відмовилась добровільно відшкодувати заподіяні збитки, що спричиняло втрату часу, істотні хвилювання, стресові ситуації і дискомфорт, а також тягло за собою матеріальні витрати, пов`язані з поїздками. Зазначені обставини також створили суттєві складності для позивача та його сім`ї, враховуючи те, що квартира постійно використовується позивачем для проживання, та дистанційної роботи. Виходячи з вищевикладених обставин та критеріїв, заподіяну відповідачем моральну (немайнову) шкоду у грошовому виразі позивач оцінює у сумі 20 000 грн., які просить стягнути на його користь з відповідача. Сторона відповідача правом відзиву не скористалася. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та доданих до неї письмових доказів в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні конверти АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Заслухавши пояснення позивача, пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Саме про таке застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зазначено в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц. За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування», з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.1996 року № 17131 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Одеський МБТІ та РОН 11.11.1996 року під № 2488 стор. 127 кн. 66доп. Договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі за № 17131 від 03.10.1996 року. Згідно з технічним паспортом, виданим КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі та складається з однієї житлової кімнати . Згідно плану квартирного ( багатоквартирного будинку) [ADDRESS] квартира [ADDRESS] розташована на другому поверсі над квартирою [ADDRESS] та складається з однієї житлової кімнати. 16.03.2024 року у належній позивачу квартирі [ADDRESS] , було встановлено затоплення, яке трапилась на системі ЦО водовідведення в кухні квартири [ADDRESS] під мийкою роз`єднана гофра в приміщенні ванни постійне протікання вбудованого в підлогу внутрішнього водостоку в квартирі відповідача [ADDRESS] , яка розташована одним поверхом вище квартири позивача. З акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 16.03.2024 року затвердженого головним інженером ТОВ «КК Сервіс Плюс» Дергачав В.Б., членів комісії майстра В.Д. № 4 ТОВ «КК Сервіс Плюс» Мінкова О.К., майстра В.Д. № ; ТОВ «КК Сервіс плюс» майстра ВД № 2 [PERSON] вбачається, що комісія прийняла до висновку, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є те, що в кухні квартири [ADDRESS] під мийкою роз`єднана гофра, в приміщенні ванни постійне протікання вбудованого в підлогу внутрішнього водостоку. Згідно дослідження висновку експерта №19/24 від 29.04.2024 [PERSON] та фототаблиць до нього вбачається, що вартість відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] , потреба в якому виникла в наслідок залиття з квартири [ADDRESS] становить 121364,00 грн. У квитанції до прибуткового касового ордера № 19/24 від 29.04.2024 сума за експертне дослідження з визначення матеріальної шкоди зазначена 4000,00 грн. Стаття 22ЦК України\~визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Власність зобов`язує і власник повинен здійснювати своє право не спричиняючи шкоди правам інших осіб (ст. 13 Конституції України, ст. 319 ЦК України). Тягар утримання майна відповідно до вимог ст. 322 ЦК України несе власник майна, яке йому належить. Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (ст. 151 ЖК України). За таких обставин, позов і відповідні доводи позивача у частині вимог стягнення з [PERSON] заподіяних позивачу збитків за проведення відновлювальному ремонту, на думку суду, є обґрунтованими. Розглядаючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступних мотивів та норм матеріального та процесуального права. Згідно з ч. 1, ч. 3ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. За правилом ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Суд визнає аргументованими доводи позивача щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок душевних страждань, у зв`язку із затопленням квартири. Обґрунтовуючи завдану відповідачем моральну шкоду позивачем доведено, що внаслідок саме затоплення квартири, що спричинило\~втрату часу, істотні хвилювання, стресові ситуації і дискомфорт. Зазначені обставини також створили суттєві складності для позивача. З огляду на характер порушення прав позивача та їх наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, ступені вини відповідача, істотності вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, на думку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у сумі 2000 гривень. Таким чином, у зв`язку з задоволенням у повному обсязі позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, сума витрат пов`язаних з оплатою проведення експертного дослідження у розмірі 4000 грн. підлягає стягнення з відповідача. Ураховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 121364,00 грн. матеріальної шкоди, 4000,00 грн., витрат на проведення експертного дослідження, 2000,00 грн. моральної шкоди, а також 1233,64 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial