Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою у якій просить: визнати [PERSON] ( [INFO] , проживає за адресою - [ADDRESS] ) недієздатним та встановити над ним опіку. В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, в наслідок якого не може самостійно забезпечити своє нормальне життя, не здатний до самообслуговування, а тому постійно потребує стороннього догляду та опіки. Просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 03.09.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 19.09.2024 зупинено провадження у справі до проведення судової експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». 30 січня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. Призначено судове засідання. На адресу суду від заявника надійшла заява в якій просить проводити розгляд заяви у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі та таку просить задовольнити. У судове засідання інші учасники справи не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. З урахування заяви заявника, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились. На підставі ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного. Згідно матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Відповідно до довідки від 17.08.2022 №3007-5002016330 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Якимівським РВУМВС України в Запоріщькій області 15.10.1998, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), фактичне місце проживання - [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 11.07.2024 №3007-7002070819 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] () [INFO] ), фактичне місце проживання - [ADDRESS] . [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України 15.07.2015 довічно. Згідно висновку медико-соціальних (експертних) комісій про умови і характер праці інвалідів серія МЦЕ №020868, [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи, з дитинства, страждає на вроджену психічну ваду, постійно потребує стороннього догляду та опіки. Згідно з висновку судово-психіатричного експерта від 03 грудня 2024 року № 1677 [PERSON] з дитинства відставав в психічному розвитку, виявляв ознаки розумової відсталості, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безстроково, у зв`язку з наявністю вищезазначеного психічного розладу. Соціально не адаптований, весь час опікувався матір`ю, не оволодів автоматизованими розумовими навичками. В побуті здатний до елементарного самообслуговування (одягатись, поїсти, виконувати просту роботу). [PERSON] виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу - Помірної розумової відсталості (F71 за МКХ -10). При теперішньому обстежені у підекспертного виявлено: дезорієнтацію в часі та місці; конкретність мислення, недоступність абстракцій, грубе порушення аналітичної, прогностичної функції мислення,не сформованість автоматизованих розумових навичок (рахування, читання),примітивних суджень при збереженні здатності до елементарного самообслуговування, виконання простої фізичної праці. Вищезазначені психічні порушення, з урахуванням даних анамнезу, відповідають діагностичним критеріям «розумової відсталості». За своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи з вище викладеного, аналізуючи подані докази, суд приходить до переконання про те, що [PERSON] , [INFO] , необхідно визнати недієздатним, оскільки останній хворіє на хронічне стійке психічне захворювання і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а відтак таку вимогу заяви необхідно задовольнити. Водночас, правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно подання органу опіки і піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації від 24 жовтня 2024 року №106-9039, орган опіки і піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над рідним братом [PERSON] у разі визнання судом останнього недієздатною особою. При цьому, заінтересованою особою було перевірено та встановлено, що [PERSON] станом на 18.09.2024 є особо, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність не знятої чи непогашеної судимості, розшук відсутні; відповідно до висновку про стан здоров`я №2386 від 18.09.2024 за станом здоров`я протипоказань для опіки не виявлено; працює, проживає за адресою : [ADDRESS] . Дані обставини підтверджено належними та допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи. Оскільки [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] , доглядає за ним і проживає з ним за однією адресою, тобто перебуває з ним в сімейних відносинах, заявник здійснює за ним догляд та може бути опікуном відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України, орган опіки та піклування вніс суду подання щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, тому суд дійшов переконання про необхідність призначення заявника опікуном [PERSON] , внаслідок визнання його недієздатним, а тому з урахуванням наведеного заява підлягає задоволенню. Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а тому суд звертає увагу заявника на те, що строк дії рішення встановлений лише на 2 (два) роки. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Відтак, суд прийшов до переконання про те, що строк рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним необхідно встановити терміном два роки та обчислювати з дня набрання таким законної сили. У відповідності до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Outcome: approved