Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У вересні 2024 року позивач АТ «КБ «ГЛОБУС» звернувся із вказаним позовом до Подільського районного суду міста Києва, зазначивши, що 18.09.2018 між ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] , що в подальшому було змінено на № [NUMBER] , за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на умовах згідно з положеннями договору та з фіксованою процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.03.2024 становить 39 229,67 грн., з яких: 23 552,79 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 15 676,88 грн. - прострочена заборгованість по процентам. На підставі викладеного, враховуючи, що від сплати вказаної заборгованості відповідач ухиляється, позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості та судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 18.09.2018 між Публічним акціонерним товариством «КБ «ГЛОБУС», яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 28.12.2018 і виступає правонаступником усіх його прав та обов`язків, та відповідачем [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №00/33 на приєднання до вказаного договору. Відповідач, підписанням вищевказаної заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки в АТ КБ «Глобус», підтвердив, що акцептує публічну пропозицію АТ КБ «Глобус» на укладення цього договору, яка розміщена на сайті АТ КБ «Глобус» www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднується до умов цього договору та погоджується, що підписана анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, розрахунком орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки складають договір, укладення якого відповідач підтвердив та зобов`язувався виконувати його умови. Відповідно до умов договору банком видано позичальнику платіжну картку № [NUMBER] та відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , що в подальшому було змінено на № [NUMBER] , за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на наступних умовах: сума ліміту дозволеного овердрафту 25 000,00 грн зі строком дії 12 місяців з 18.09.2018 по 17.09.2019, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (%річних) - 42%, проценти за користування недозволеним/простроченим овердрафтом (%річних) - 50%. Пунктами 1.1.19 та 1.1.8. договору встановлено, що овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції держателем платіжної картки залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим договором; дозволений овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції держателем платіжної картки залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим договором. Згідно п. 6.1.1. договору сторони домовились, що у випадку зміни економічної ситуації, погіршення фінансового стану банківської системи чи з метою недопущення збитковості даної послуги банк вправі вносити зміни, доповнення до цього договору, включаючи зміну тарифів та послуги, що надаються держателю платіжної картки. Такий правочин банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов`язки банку та/або клієнта (і відповідно держателів ПК) за цим договором і набуває чинності з дати вказаної в ньому. Пунктом 6.1.2. договору встановлено, що пропозиції банку щодо зміни умов договору та/або тарифів доводяться до відома клієнта шляхом розміщення (оголошення) пропозиції щодо зміни умов договору на дошках (дошці) об`яв головного офісу банку та його відділень та/або в мережі Інтернет на сайті банку www.globusbank.com.ua. 15.04.2019 рішенням Тарифного комітету банку затверджено зміни до тарифного плану «Запасочка», що затверджено Протоколом №14 від 15.04.2019, в тому числі внесено зміни до розміру відсоткової ставки та збільшено до 46,8% річних. На виконання п. 6.1.2. договору банк розміщував відповідну інформацію в мережі Інтернет на сайті банку www.globusbank.com.ua та на дошках (дошці) об`яв головного офісу банку та його відділень, що розміщуються в загальнодоступних для клієнтів місцях, а саме - операційній залі банку та його відділень. Зі змісту позовної заяви вбачається, що банк не отримав письмової незгоди (заперечення) клієнта щодо зміни тарифів, таким чином зміни набрали чинності та є обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до п. 4.2.1. договору проценти за користування овердрафтом нараховуються за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на рахунку в розмірі процентної ставки, зазначеної в тарифах. Пунктом 4.7.2 договору клієнт зобов`язується сплачувати обов`язковий щомісячним платіж (якщо такий визначений тарифами) та проценти за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 01.03.2024 у нього виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 39 229,67 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 23 552,79 грн. та прострочена заборгованість за процентами - 15 678,88 грн., що підтверджується долученим розрахунком заборгованості та випискою по договору за період з 18.09.2018 по 01.03.2024. Жодних доказів на спростування вказаного розміру заборгованості, як і доказів сплати такого боргу, відповідачем до суду не надано. Контррозрахунку щодо позовних вимог відповідач до суду також не надав. 07.11.2023 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №1-3989 з вимогою сплатити існуючу прострочену заборгованість, однак відповіді надано не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи відповідно до статті 79 ЦПК України. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Сплата позивачем судового збору в сумі 3 028,00 грн. при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №3 від 03.09.2024. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. З матеріалів справи встановлено, що 01.02.2024 між позивачем АТ «КБ «ГЛОБУС» в особі голови правління Мамедова Сергія Геннадійовича та адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010224. Згідно з актом прийому-передачі послуг №00/33 від 30.08.2024 виконавець надав, а клієнт отримав правові послуги загальною вартістю 6 000,00 грн. Сплата наданих послуг підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №16179 від 03.09.2024. Із урахуванням наведеного, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. є завищеним, а тому суд вважає вірним задовольнити вимоги позивача у цій частині частково - у розмірі 3 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved