Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в період з 09.04.2021 по 30.07.2024 у розмірі 80 533,98 грн. \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 року по справі №641/2595/21 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з 09.04.2021 року та до досягнення повноліття. На підставі вищевказаного рішення було отримано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №67094321. Відповідач не сплачує аліменти у зв`язку з чим станом на 20.11.2024 утворилась пеня (неустойка) за несвоєчасну сплату аліментів, яка з урахуванням обмеження у 100% від суми заборгованості та ч. 1 ст. 196 СК України становить 80 533,98 грн., та яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 02.12.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 11.12.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 16.12.2024 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 14.01.2025 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. 04.02.2025 відповідачем через систему Електронний суд подано письмові пояснення, у яких він просить не стягувати пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Зазначає, що у зв`язку із ситуацією у країні у нього погіршився матеріальний стан, та він вимушений був покинути своє місце проживання та наразі він є внутрішньо переміщеною особою. Також надав квитанції в якості доказу часткової сплати аліментів. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Зазначила, що заперечення відповідача є необґрунтованими та не можуть бути прийняті судом, оскільки подані в порушення ст. 83 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що 15 березня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 938. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття, на підставі чого видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко О.С. від 12.10.2021 року відкрито виконавче провадження № 67094321 про стягнення з [PERSON] аліментів, відповідно до заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного старшим державним виконавцем Холодногірсько Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ілющенко Анастасією, борг відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 31.10.2024 року складає 116 152,68 грн., також вбачається, що державним виконавцем застосовано штраф по аліментам 30% в розмірі 34\~845,80 грн. Відповідно до розрахунку пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів, наданого позивачем [PERSON] , розмір пені (неустойки) з урахуванням обмеження 100% від суми боргу станом на 20.11.2024 року складає 115 379,78 грн. 34\~845,80 грн. = 80\~533,98 грн. Зі змісту квитанцій наданих відповідачем вбачається, що ним здійснювались перекази коштів за виконавчим провадженням № 67094321, а саме від 13.01.2025, 02.01.2025, 16.12.2024, 09.12.2024, 06.12.2024, 05.12.2024, однак суд не бере до уваги вищевказані квитанції, оскільки перекази здійснені поза межами позовних вимог, а період, за який сплачуються аліменти не вказаний. Квитанція від 04.03.2022 також не приймається до уваги, оскільки з її змісту неможливо встановити на чию користь здійснювався переказ коштів. \~Згідно частини першої\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Пунктом 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст. 196 СК України,\~настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження, про що свідчать виплати по аліментам згідно розрахунку заборгованості державного виконавця. Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання дитини. Дитина весь час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок з їх сплати. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановахвід02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст. 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~ст. 549 ЦК України\~та\~ст. 196 СК України\~неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Досліджуючи наданий позивачем розрахунок по пені суд враховує, що оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом\~ст. 196 СК України\~пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Підстав для зменшення розміру неустойки, звільнення боржника від сплати заборгованості судом не встановлено. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що стягненню на користь позивача з відповідача підлягає пеня в розмірі 80\~533,98 грн., та позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved