Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №78682338 в розмірі 19705,00 грн.; договором позики №4786895 в розмірі 6\~575,65 грн.; кредитним договором №3016210737/477583 в розмірі 9280,00 грн., а всього 35\~560,65 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 08.05.2023 року між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78682338. Відповідно до п.20 договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 705 грн., з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основної сумою боргу; 14205,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого зобов`язання, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Крім того, 13.05.2023 року між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4786895. Відповідно до п.20 договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №126 від 25.01.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6\~575,65 грн., з яких: 1950,00 грн. сума заборгованості за основної сумою боргу; 4625,65 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого зобов`язання, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Крім того, 08.10.2021 року між ТзОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3016210737/477583. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9280,00 грн. з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7280,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.07.2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.08.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 14.06.2021 р. за договором факторингу №14/06/21 - є неправомірним, оскільки укладання цього договору відбулось ще до моменту підписання договору позики №78682338 від 08.05.2023 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (клієнт) до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною. 05.05.2023 року, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклало з ним договір позики №78682338 на суму 5500,00 грн. 07.06.2023 року. Матеріали позову містять лише витяг з Реєстру боржників № 12 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, який укладений між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». В матеріалах справи відсутній Реєстр прав вимоги і договір факторингу, відповідно до якого він був би боржником за зобов`язанням, яким право вимоги перейшло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки договір факторингу між цими компаніями був укладений ще до виникнення зобов`язань у нього перед первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». Дані факти спростовують достовірність Витягу з Реєстру прав вимоги, договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., розрахунку заборгованості за договором позики №784682338 від 08.05.2023 р., та інші докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог. Щодо витягу з реєстру божників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., звертає увагу суду, на той факт що він не підписаний первісним кредитором. Виходячи з викладеного вище, можливо прийти до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором позики №78437612 від 16.03.2023 р. від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». До позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором позики №78682338, оскільки кредитний договір був укладений 08 травня 2023 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14 червня 2021 року, тобто до укладення кредитного договору. Виходячи з вищевказаного, позов в цій частині є безпідставним, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, тому що не довів своє право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за договором позики, укладеним 08 травня 2023 року між ним та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». Крім того, позивач не надав докази щодо отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів на суму 2500,00 грн. та 3000,00 грн. Крім того, позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору позики №78682338 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.05.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Крім того, позивач зазначив, що 13.05.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №4786895. Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. До позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором позики №4786895, оскільки кредитний договір був укладений 13 травня 2023 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14 червня 2021 року, тобто до укладення кредитного договору. Позивач не надав докази щодо отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів на суму 1950,00 грн. Крім того, позивачем зазначено, що 08.10.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №3016210737/477583. Вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом, як про це зазначено в п.4.3. кредитного договору після спливу строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Крім того, позивач на підтвердження своїх вимог не надав докази щодо отримання відповідачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» первісного кредитора кредитних коштів на суму 2000,00 грн. за кредитним договором №3016210737/477583 від 08.10.2021 р. Просить відмовити у задоволенні позову та здійснити розподіл судових витрат. На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова Турчак М.І. №256/Р від 12.11.2024 року, рішення зборів суддів №9 від 01.11.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи передано судді Ванівському Ю.М. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.11.2024 року у справі позовну заяву прийнято до провадження, а судовий розгляд продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без викликом сторін. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Згідно з ч.1, 2\~ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,в межахзаявлених неювимог іна підставідоказів,поданих учасникамисправи абовитребуваних судому передбаченихцим Кодексомвипадках. Збираннядоказів уцивільних справахне єобов`язком суду,крім випадків,встановлених цимКодексом. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~визначено,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту\~ст.76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність\~достатності. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). За правилами ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. При цьому одноразовий ідентифікатор\~це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Згідно зі ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Судом встановлено, що 08.05.2023 між ТзОВ «1 Безпечне Агентсво Необхідіних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78682338. Пунктом 2.1. договору визначено, що сума позики становить 2500,00 грн. Пунктом 2.2 договору визначено 30 денний строк позики. Згідно п.2.3. договору, процента ставка становить 2,5%. Орієнтовна загальна вартість позики складає 32505,00 грн. Пунктом 20 договору позики визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису з ідентифікатором згідно закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.22 договору позики, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ. 13.05.2023 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентсво Необхідіних Кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №78682338 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78682338 від 08.05.2023 року, відповідно до умов якої на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно телекомунікаційної системи, позикодавець збільшує суму надає позичальнику позики 2500,00 грн. на 3000,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5500,00 грн. Позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру позики зміниться орієнтовна загальна вартість позики. У зв`язку з цим сторони домовились викласти в новій редакції стовбець 7 таблиці п.2 Договору, а саме «Орієнтовна загальна вартість позики у грн.» 7000,00 грн. Внести змінив Додаток№1 до договору та викласти в новій редакції. Інші положення Договору залишаються без змін. 14.06.2021 між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 28.07.2021 року між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до умов якої, сторони погодили внести зміни до п. 1.3. договору та викласти його в наступній редакції: «1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогам чинного законодавства.». Решта положень Договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній Додатковій угоді. Також між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 22.11.2023 року було укладено Додаткову угоду №13 до Договору факторингу №14/06/24 від 14.06.2024 року. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19\~705,00 грн., з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основної сумою боргу; 14 205 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 13.05.2023 між ТзОВ «1 Безпечне Агентсво Необхідіних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №4786895. Пунктом 2.1. договору визначено, що сума позики становить 1950,00 грн. Пунктом 2.2 договору визначено 30 денний строк позики. Згідно п.2.3. договору, процента ставка становить 2,5%. Орієнтовна загальна вартість позики складає 3120,00 грн. Пунктом 20 договору позики визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису з ідентифікатором згідно закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.22 договору позики, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ. 14.06.2021 між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 28.07.2021 року між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до умов якої, сторони погодили внести зміни до п. 1.3. договору та викласти його в наступній редакції: «1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогам чинного законодавства.». Решта положень Договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній Додатковій угоді. Також між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 22.11.2023 року було укладено Додаткову угоду №13 до Договору факторингу №14/06/24 від 14.06.2024 року. 25.01.2024 року між ТзОВ « ФК « 1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду №16 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників №16 від 25.01.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6 575,00 грн., з яких: 1 950,00 грн. сума заборгованості за основної сумою боргу; 4625,65 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 08.10.2021 року між ТзОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір (індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту) №3016210737/477583. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. [PERSON] також було підписано одноразовим ідентифікатором R56916 паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9280,00 грн. з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7280,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Як вбачається з матеріалів справи, договір позики № 78682338 між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений 08.05.2023, договір позики №4786895 між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений 13.05.2023, натомість договір факторингу № 14/06/21 між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений 14.06.2021, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , відтак, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленогостаттею 12 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 751/861/17 (провадження № 61-28582ск18). Пунктом 2 договору позики №78682338 від 08.05.2023 року визначено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Крім того, пунктом 1. договору позики №4786895 від 13.05.2023 року визначено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 1.7 індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3016210737/477583 від 08.10.2021 року визначено, що товариство надає кредит шляхом його переказу на рахунок клієнта протягом трьох календарних днів з дня укладення договору. Сума коштів вважається наданою в день здійснення банківського переказу товариством, від цього дня починається відлік перебігу строку оплати. Отже, виходячи з наведених умов договорів, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти. У свою чергу, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 755/2284/16-ц. Відповідно до частини 1статті 13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно дозаконів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Частиною 3статті 13 Закону України «Про електронну комерцію`продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, "що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі." Позивачем на підтвердження позовних вимог надано до суду копію договору позики №78682338, договору позики №4786895, кредитного договору №3016210737/477583, копії договорів факторингу, витяги з Реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості. Надані позивачем розрахунки заборгованостей містять лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду тощо. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року (№ 342/180/17) та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 року (№ 6-16цс15). Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем. Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у неї заборгованості перед позивачем у заявленому розмірі. Позивачем не було надано суду жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу були перераховані грошові кошти у сумах, які зазначені у позовних вимогах. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Наданий розрахунок є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18; від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18. Самі по собі витяги з реєстру боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості, складені позивачем, не є належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредиту. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та достовірними доказами позовні вимоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем. За приписами п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Представником відповідача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано: -ордер на надання правничої допомоги серії ВІ №1234802; -договір про надання правничої допомоги від 20.07.2024 року, який укладений між [PERSON] та адвокатом Цокало Т.М.; -акт прийому передачі наданої правничої допомоги №1 від 02.08.2024 року, відповідно до якого адвокат виконав, а клієнт прийняв за договором про надання правової допомоги від 20.07.2024 року, послуги вартістю 9000,00 грн.; -свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПЗ №2424; -детальний опис робіт (наданих послуг) від 02.08.2024 року; -квитанцію №1020 від 20.07.2024 року на загальну суму 9000,00 грн. З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved