Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути заборгованість за договором позики № 3222000224 від 29.02.2024 року у загальному розмірі 95\~620,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 14 000,00 грн, заборгованості за процентами - 81\~620,00 грн., а також просила стягнути судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 лютого 2024 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (надалі ТОВ "Іннова Фінанс") і відповідачем\~ [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3222000224 (надалі - Договір позики). Договір позики разом із правилами надання споживчих кредитів, затверджених 20.02.2024 складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з якими відповідач був попередньо ознайомлений. Договір позики був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію".\~Відповідно до\~п.\~2.2\~Договорупозики\~позикодавець зобов`язувався\~надати позичальнику\~позику на\~суму 14\~000,00\~грн.\~шляхом перерахунку\~на банківський\~рахунок (банківську\~картку)\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язувався\~повернути позику\~у погоджений\~умовами договору\~строк або\~достроково та\~сплатити проценти\~за користування\~позикою,\~нараховані згідно\~п.\~2.6.1,\~п.2.6.2\~та \~п.\~2.6.3\~цього договору. Строк позики складав 360 днів, знижена процентна ставка\~1,5% на день, стандартна процентна ставка\~2.2 % в день застосовується у межах строку кредитування. Представник позивача зазначила, що свої зобов`язання позивач виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 14 000 гривень. Однак, відповідач умови договору не виконував і станом на день звернення позивача до суду із вказаним позовом утворилась заборгованість в розмірі 95\~620,00 гривень, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 14 000,00 грн, суми заборгованості за процентами - 81\~620,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача.\~Відтак, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму. Ухвалою від 26.12.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. Представником відповідача адвокатом Калініним С. К. було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Він зазначив, що [PERSON] заперечує факт укладення договору, отримання кредиту та розмір заборгованості. Вважає, що позивачем не підтверджено первинними бухгалтерськими документами видачу кредиту. Також зауважив, що з наданих позивачем доказів не можливо дослідити електронну складову їх укладення, а саме: цілісність накладення електронних підписів у кредитному договорі, шлях та метод ідентифікації відповідача в інформаційних телекомунікаційних системах первинного кредитора при укладенні кредитного договору. Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що відповідач пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту. Крім того, відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Окрім цього, представник звернув увагу, що з форми та змісту наданої анкети клієнта неможливо встановити достовірність зазначених у ній обставин. Стверджує, що на момент укладення Договору про надання грошових коштів у позику строк дії паспорту відповідача закінчився. Таким чином, при укладанні договору не відбувалася ідентифікація клієнта. Окрім того, представник зазначив, що Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Іннова Фінанс», на які посилається позивач, не підписані [PERSON] . Таким чином, твердження позивача, які ґрунтуються на змісті наданих ним і не підписаних відповідачем умов, що містяться в Правилах надання грошових коштів у позику ТОВ «Іннова Фінанс» можуть сприйматись лише як припущення. Крім цього, до матеріалів позову позивач не долучив жодних виписок за кредитним договором, розрахунків заборгованості, які б підтверджували нарахування відсотків за кредитним договором та внесення відповідачем коштів в рахунок погашення кредиту. Серед іншого, представник зауважив, що позивач не надав до суду доказів отримання відповідачем кредитних коштів та інформації про належність відповідачу платіжної картки, а також підтвердження зарахування на неї грошових коштів. Матеріали справи не містять доказів про рух коштів (отримання коштів) по картці № [NUMBER] . Тому вважає, що квитанція до платіжної інструкції №19782-1354-90872064 від 29.02.2024 року не є достатнім доказом отримання відповідачем кредитних коштів. Тому, вимоги позивача вважає необґрунтованими та безпідставними. Враховуючи вищенаведене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7 000,00 грн, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом даної справи. 03.02.2025 сторони у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача, у якій остання просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, проте представник відповідача у відзиві просив проводити розгляд даної справи у відсутності сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 10 лютого 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 03 лютого 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 10 лютого 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку. Судом встановлено, що 29.02.2024 між позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику № №3222000224, який підписано позичальником електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором Olthqa4y8 (надалі Договір позики) (а. с. 25-45). Відповідно до 2.1 Договору позики укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т. ч. через месенджери). Невід`ємною частиною цього Договору позики є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на вебсайті Товариства: https://finsfera.ua/ (п.10.10 договору). Відповідно до умов договору Товариство надає для відповідача\~\~кредит в гривні шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 3.1. Договору позики). Основні умови договору позики: сума кредиту складає 14 000 грн (п.2.3 договору); тип кредиту - кредит (п.2.4 договору); строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів (п.2.5. договору); тип процентної ставки - фіксована (п.2.6 договору); стандартна процентна ставка становить 2.2 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.2.7 договору); дати надання кредиту: 29.02.2024 року або наступний за ним календарний день (п.3.2 договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору (п.2.5. договору). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту (Графік платежів) до Договору позики № 3222000224, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Olthqa4y8, доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів (а. с. 46-47). Вказана вище інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу до укладення договору у паспорті споживчого кредиту, який підписаний ним електронним підписом - одноразовим ідентифікатором tuoub7goy (а .с. 49-54). Як видно з договору №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16 травня 2023 року, що ТОВ «Фінансова компанія Контрактовий дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» уклали договір за відповідну плату здійснювати перекази коштів з використанням реєстру виплат на користь отримувача відповідно до правил МПС для сервісів: Visa Direct/Master Card Money Send (а.с.16-22). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №19782-1354-90872064 ТОВ «Іннова Фінанс» перерахувало на картку № [NUMBER] через надавача платіжних послуг ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» за умови договору про надання платіжних послуг 14 000,00 грн (а. с. 48) З наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] за Договором позики становить 95\~620,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 14 000,00 грн, суми заборгованості за процентами - 81\~620,00 грн. Дану заборгованість просить представник позивача стягнути з відповідача. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Судом встановлено, що 29 лютого 2024 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (надалі ТОВ "Іннова Фінанс") і відповідачем\~ [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3222000224 з використанням інформаційнотелекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, який був підписаний останнім за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Olthqa4y8, що відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті\~11\~і статті\~12 Закону України «Про електронну комерцію», та свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитні договори. Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, тобто, відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на електронну пошту, особистий номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна Договір позики з ним не були б укладені. Аргументація представника відповідача щодо невірного зазначення паспортних даних у Договорі позики не приймається судом до уваги, оскільки відповідач за умовами договору самостійно вводив свої паспортні дані до анкети на сайті під час оформлення кредиту. Тим більше, що всі інші дані є вірними і такими, що чітко ідентифікують особу відповідача з поміж інших фізичних осіб. Отже, відповідач добровільно виразив свою волю на укладання договору позики відповідно до законодавчо встановленого механізму, шляхом використання електронного цифрового підпису, отримавши у подальшому кредитні кошти на свій рахунок. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено належними доказами факт укладення 29.02.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] . Договору позики №3222000224, а також отримання відповідачем коштів у позику в сумі 14 000 грн на підставі вищевказаного договору. Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку, яка зазначена відповідачем у вищевказаному договорі. Заперечуючи проти позову представник відповідача вказував на відсутність доказів укладення між сторонами договору позики. Суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки такі спростовуються матеріалами справи. Також суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про відсутність доказів перерахування відповідачу кредитних коштів, оскільки судом встановлено, що 29.02.2024 на картковий рахунок, вказаний позичальником в договорі позики та графіку платежів, були переведені грошові кошти у розмірі 14 000 грн, що підтверджується квитанцією про переказ грошових коштів, де номер платіжної картки відповідача відповідає вказаному при укладенні договору. Відтак, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Іннова Фінанс» суд вважає доведеним. Тому враховуючи, що перерахування коштів на платіжну картку відповідача за укладеним ним договором позики було здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а у випадку переказу коштів у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються, то доводи на відсутність «первинних бухгалтерських документів», які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів, до уваги прийматися не можуть. Суд також враховує і те, що стороною відповідача не спростовано факт переказу коштів за Договором позики від 29.03.2024, зокрема, не надано виписки з карткового рахунку відповідача (чи будь-яких інших доказів), яка б підтверджувала вищевказані доводи. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Як вбачається з позовної заяви, за відповідачем [PERSON] обліковується заборгованість за Договором позики у розмірі 95\~620,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 14 000,00 гривень та суми заборгованості за процентами - 81\~620,00 гривень. Оскільки судом встановлено факт отримання відповідачем грошових коштів в сумі 14000,00 гривень, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання\~про стягнення\~відсотків \~за користування\~кредитом у\~розмірі 81\~620,00грн, суд зазначає, що при укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту, зокрема із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту (Графік платежів), підписавши одноразовим ідентифікатором Olthqa4y8, а також із паспортом споживчого кредиту, підписавши одноразовим ідентифікатором tuoub7goy. Укладаючи договір [PERSON] усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Також він підтвердив, що отримав від позикодавця до укладення договору усю необхідну інформацію, визначену Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», повідомлений про свої права відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», інформація, надана позикодавцем, відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк позики (строк дії договору) - 360 днів, тобто з 29.02.2024 по 23.02.2025. З позовної заяви та графіку платежів вбачається, що проценти в сумі 81\~620,00 гривень нараховані по 20.11.2024 (тобто в межах дії строку договору). Відповідно до п 6.1.Договору позики сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Відтак, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо неналежного обґрунтування позивачем заборгованості за відсотками, оскільки судом встановлено, що нарахування відсотків за договором позики здійснювалось позивачем у повній відповідності до умов Договору позики та Графіку платежів. Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості, долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 у справі № 753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Інші доводи сторони відповідача не спростовують позовних вимог позивача? а тому до уваги судом не беруться. Виходячи з наведеного, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відтак, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем заборгованість за Договором позики на загальну суму 95\~620,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором позики №3222000224 від 29.02.2024 року у сумі 95\~620,00 грн, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 14 000,00 грн, суми заборгованості за процентами 81\~620,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; \~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, з огляду на те, що від позов задоволено повністю, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача на користь відповідача задоволенню не підлягає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved