Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

10.10.2024 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Перещепинської міської ради, третя особа: Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, в якому просив суд: - визнати за [PERSON] , РНОКП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -\~ визнати за [PERSON] , РНОКП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після його батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що чоловік [PERSON] та батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до\~Витягу про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно,\~яке знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] належить 1/3 ідеальна частка у праві власності на таке майно, [PERSON] належить 1/3 ідеальна частка у праві власності на таке майно, [PERSON] належала 1/3 ідеальна частка у праві власності на майно. Позивачі, своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з тим, що майно, яке знаходиться в спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за згодою між ними, у разі поділу майна між співвласниками право сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Якщо за життя між співвласниками такий договір укладений не був, визначити частку за померлим можливо лише в судовому порядку. Тому, просять визнати за кожним позивачем право власності на 1/6 частину вищевказаної квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано спадкову справу. 04 грудня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивачі подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, з підстав зазначених у позові. Третя особа Завідувач Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Л.П. Крутько у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Перещепинської міської\~об`єднаної територіальної\~громади в\~особі Перещепинської\~міської ради відзив на позов не подали, в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~[PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Позивач [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується копіями паспортів та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7-11,20). Позивач [PERSON] є сином померлого, що підтверджується копіями паспортів та копією свідоцтва про народження (а.с.7-11,20). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.06.2003 року, Голубівська сільська рада посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належать на праві приватної спільної сумісної або часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням, рішенням виконкому сільської ради № 24 від 25 квітня 2003 року (а.с.17). Відповідно до\~Витягу про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно,\~яке знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] належить 1/3 ідеальна частка у праві власності на таке майно, [PERSON] належить 1/3 ідеальна частка у праві власності на таке майно, [PERSON] належала 1/3 ідеальна частка у праві власності на майно (а.с.18). Позивачі являються спадкоємцями першої черги, оскільки на час відкриття спадкової справи постійно проживали разом із спадкодавцем (а.с. 7). Згідно «Висновку про вартість майна» , оцінююча вартість квартири [ADDRESS] складає 410\~000,00 гривень, тобто вартість 1/3 частини квартир складає 136\~653,00 гривень (а.с.21-23). Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. У відповідності до ч.1\~ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Позивачі своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з тим, що майно, яке знаходиться в спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за згодою між ними, у разі поділу майна між співвласниками право сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Якщо за життя між співвласниками такий договір укладений не був, визначити частку за померлим можливо лише в судовому порядку (а.с. 29-34). За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Підставами звільнення від доказування відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України є обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом статті 83 ЦПК України - сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормою ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 41 Конституції України, визначено, що право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено у ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачі є спадкоємицями за законом першої черги, спадкодавцю та спадкоємцям належала 1/3 частина квартири кожному, після смерті [PERSON] спадщину прийняло двоє спадкоємців за законом першої черги,\~суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved