Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

24\~липня 2024\~року позивач\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 306628876 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно, без примусу чи тиску, заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, у якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV82MY5. Зокрема, 26 грудня 2021 року о 14:11:04 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 11800,00 (одинадцять тисяч вісімсот гривень нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Відразу після вчинених дій відповідача, 26 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11800,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних Доручень. Зокрема, на підтвердження даної інформації Позивачем також долучено документ, виданий та підписаний електронним підписом Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок боржника. Таким чином, позивачем долучено всі наявні докази, що передані в результаті факторингового ланцюгу та підтверджують зобов`язання відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 306628876 від 26 грудня 2021 року, становить 29707,40 грн, яка складається з наступного: 11800,00 грн - заборгованість по кредиту; 17907,40 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 14.06.2024- 18.06.2024. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року ( Додаток №13). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 175 від 05 травня 2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (урахуванням додаткових угод до нього), Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 29 707,40 грн. 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінінсова компанія «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому у відповідному Додатку договору (п.4.1. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінінсова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 29707,40 грн. 14 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 14/06/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за кредитним договором. З огляду на вищезазначене, позивач просить стягнути [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, заборгованість за кредитним договором № 306628876 від 26 грудня 2021 року у розмірі 29 707,40 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2024 року дану цивільну справу розподілено судді Мелещенко Л.В. (а.с. 103-104). Ухвалою суду від 26 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 105-106). Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви позивач позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також інших заяв або клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 10 лютого 2025 року прийнята відповідна ухвала.\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 306628876 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV82MY5. Зокрема, 26 грудня 2021 року о 14:11:04 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 11800,00 (одинадцять тисяч вісімсот гривень нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (а.с.16-33). Відповідно до копії платіжного доручення від 26 грудня 2021 року, відповідач отримав кредит у розмірі 11800,00 грн. (а.с.34). Згідно копії виписки з особового рахунка за кредитним договором № 306628876 від 26 грудня 2021 року, станом на 19 червня 2024 року у розмірі 29707,40 грн (а.с.35). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.36). Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перераховувалися платежі на карти клієнтів (а.с.37-39). 31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Клієнтом укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с.40-42). 26 грудня 2021 року відповідачу було видано кредит у розмірі 11\~800,00 грн (а.с.45-47). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінінсова компанія «Онлайн Фінанс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Клієнтом укладено ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін (а.с.55). Згідно розрахунку заборгованості відповідача становить 29707,40 грн (а.с.63). Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/24 від 14 червня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» отримало право вимоги заборгованості до боржників, зокрема відповідача [PERSON] у розмірі 29707,40 грн (а.с.65-67). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Клієнтом укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с.70-75). Відповідно до довідки від 17 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджує, що 05 травня 2022 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 306628876 від 26 грудня 2021 року укладеного з [PERSON] , Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2028 року (а.с.78). 14 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» , Клієнтом укладено Договір факторингу № 14/06/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 306628876 від 26 грудня 2021 року укладеного з [PERSON] (а.с.85-89). 05 серпня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (а.с.90- 94). 05 серпня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», укладено Договір факторингу № 05/0820-01 укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а.с.95-96). 31 грудня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Клієнтом укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2028 року (а.с.97). Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» є юридичною особою, код ЄДРПОУ 43541163 (а.с.98). 03 серпня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», Фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Клієнтом укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а.с.99). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої-другої\~статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом пункту 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно частини першої-другої\~статті 207 Цивільного кодексу України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, \~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно частини першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно частини третьої \~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 16 березня 2023 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 6 000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору. Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит на картковий рахунок. Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Так, право вимоги від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще з 28 листопада 2018 року, а сам кредитний договір укладено 26 грудня 2021 року. Правовідносини за вказаним кредитним договором виникли значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.За змістом зазначених норм,права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача,нового кредитора),якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. На момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором\~ №306628876 від 26 грудня 2021 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору, на час укладення договору відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року. Відтак, за висновком суду, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором №306628876 від 26 грудня 2021 року від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до наступного (нового) кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», що у свою чергу, спростовує наступні переходи права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до інших нових кредиторів, в тому числі, і до позивача. Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №306628876 від 26 грудня 2021 року від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до нових кредиторів, а\~ тому з огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову, та у позові слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до статей 509, 526, 527, 530, 543, 553,5 54, 610-612, 625 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed