Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

08.01.2025 представник позивача Абрамович О.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Першої охтирської державної нотаріальної контори, третя особа: Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту, в якому просить зняти арешт з майна [PERSON] , який помер [INFO] , по такому обтяженню: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3005959, зареєстрований 23.03.2006 Охтирською міською державною нотаріальною конторою. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 17.07.1974 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , в якому у них народився син, [PERSON] , [INFO] . 15.04.1987 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 25.05.1979 за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті син [PERSON] фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив. [INFO] помер [PERSON] . При оформлені спадщини після смерті [PERSON] було виявлено, що на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] накладено арешт постановою виконавчої служби АА №545045 від 22.03.2006, заявник Охтирська міська держнотконтора. Також встановлено, що в АСВП станом на 11.12.2024 інформація щодо виконавчих документів про стягнення з [PERSON] відсутня, виконавче провадження у якому був накладений вищезазначений арешт майна знищено. Оскільки арешт на майно [PERSON] обмежує право [PERSON] на оформлення спадщини після смерті сина, як спадкоємця першої черги, з подальшим оформленням права власності на це майно в порядку спадкування, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 10.01.2025 відкрито загальне позовне провадження по справі з викликом учасників справи, призначено підготовче судове засідання. В ухвалі суду відповідачеві відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України запропоновано у строк до 05.02.2025 подати відзив на позовну заяву. Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, наполягає на задоволенні вимог. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, право на подання відзиву на позовну заяву не скористався, вирішення позовних вимог покладає на розсуд суду. Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Установлено, що 17.07.1974 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 13.05.2021 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 6). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України від 29.08.2024 №0046732144 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.09.1978 відділом РАГС м. Охтирка Сумської області (а.с. 7, 70). 15.04.1987 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 25.05.1979 за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 8-9). Також [PERSON] на праві власності належали житловий будинок з господарчими спорудами та земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 5910200000:15:008:0001, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 27.01.1995, зареєстрованим в реєстрі за №200, державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ №121280 від 01.06.2003 (а.с. 72-75). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.04.2021 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 10). Після смерті [PERSON] на підставі заяв його дітей [PERSON] та [PERSON] 23.08.2021 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Ковальчук В.М. була відкрита спадкова справа №90/2021. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] (а.с. 58-87). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 03.09.2024, зареєстрованих в реєстрі за №1571, №1572 та 1573 [PERSON] після смерті батька [PERSON] успадкувала 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд та частини приватної земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5910200000:15:008:0001, що знаходяться в [ADDRESS] , а також частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 82-87). [PERSON] свідоцтв про право на спадщину після смерті батька [PERSON] не отримав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.12.2022 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11). Після смерті [PERSON] на підставі заяви його матері [PERSON] 07.03.2023 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Ковальчук В.М. була відкрита спадкова справа №21/2023 (а.с. 30-57). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 03.09.2024, зареєстрованих в реєстрі за №1568, №1569 та №№1570 [PERSON] після смерті сина [PERSON] успадкувала частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд та частини приватної земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5910200000:15:008:0001, що знаходяться в [ADDRESS] , а також частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 52-57). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.09.2024 №393348711 вбачається, що 23.03.2006 на підставі постанови виконавчої служби АА №545045 від 22.03.2006 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] , заявник Охтирська міська держнотконтора, реєстраційний номер обтяження 3005959 (а.с. 12). Згідно з відповіддю Сумського обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.01.2025 №72/01-15 з реєстрів заборон відчуження жилих будинків, квартир, іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами Охтирської міської державної нотаріальної контори за 1999-2009 роки встановлено, що дійсно на підставі постанови виконавчої служби 23.03.2006 (номер обтяження 3005959) був накладений арешт на все майно, [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , щодо його зняття відомості відсутні (а.с. 90-91). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Зняття арешту з майна врегульовано ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 за змістом якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Перелік підстав для зняття арешту не є вичерпним та згідно частини п`ятої наведеної норми може бути знятий за рішенням суду в усіх інших випадках. Звертаючись з позовом, [PERSON] обґрунтувала свої вимоги про зняття арешту з нерухомого майна тим, що такий арешт перешкоджає їй в оформленні спадкових прав. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону. Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Наслідки закінчення виконавчого провадження визначені ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999. Так, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. З відповіді Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.12.2024 №88722 вбачається, що згідно з перевіркою даних АСВП станом на 11.12.2024 інформація щодо виконавчих документів про стягнення з [PERSON] відсутня. У зв`язку із закінченням строків зберігання виконавче провадження у якому було винесено постанову АА №545045 від 22.03.2006 про арешт майна знищено, тому надати більше детальну інформацію стосовно накладення арешту на нерухоме майно не можливо (а.с. 14). У Єдиному реєстрі боржників інформація щодо [PERSON] , [INFO] , - відсутня (а.с. 48). З викладеного вище слід дійти висновку, що виконавче провадження у якому було винесено постанову АА №545045 від 22.03.2006 про арешт майна було закінчено, проте питання зняття арешту з майна боржника державним виконавцем вирішено не було. За таких обставин, враховуючи, що державний виконавець не вирішив питання про зняття арешту з належного боржникові майна, при відсутності виконавчого провадження, стягувач не відомий, встановити його неможливо, а отже підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а також те, що наявність арешту (обтяження), накладеного на вказане вище майно, порушує права позивача, а скасування арешту в позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved