Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

04.02.2025 року заявник звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області, із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалою судді від 04.02.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено на 09:10 год. 05 лютого 2025 року. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у [ADDRESS] , від хронічного панкреатиту в стадії загострення. В отриманні свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану їй було відмовлено, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, та отриманий нею медичний документ про причини смерті не може бути прийнято відділом Державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті в судовому порядку їй необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Заявник у судове засідання не з`явилась, у телефонному режимі просила суд справу, призначену на 09:10 год. 05.02.2025 року, розглянути без її участі. Заявлені вимоги підтримує повністю (а.с.22,24). Представник заінтересованої особи Ірпінського відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Бучанському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про день слухання справи (а.с.23). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ст.ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки про причину смерті № 94, виданої 28 січня 2025 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи м. Шахтарська, [PERSON] , 1934 року народження, померла [INFO] . Причина смерті: хронічний панкреатит в стадії загострення (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2025 року, виданого відділом ЗАГС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР,- [INFO] у м. Шахтарську померла [PERSON] , [INFO] , у віці 90 років, про що 28 січня 2025 року зроблено відповідний актовий запис № 112 (а.с.17). Вказані вище документи видані установами, розташованими на тимчасово окупованій території України. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції, та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів № 1085-р від 07.11.2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» (з останніми змінами № 117-р від 02.02.2022), населені пункти Донецького району, зокрема і м. Шахтарськ, є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається з Указу Президента\~України №32/2019\~року від 07.02.2019 року «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», м. Шахтарськ входить до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявниця [PERSON] доводиться донькою померлої [PERSON] . Родинний зв`язок підтверджується: свідоцтвом про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER] , в якому батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] 20 лютого 1987 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11-12). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.06.2022 року № 3216-5001703652, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 11 липня 2001 року Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , 1934 року народження, уродженка с. Балівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, мала реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-15). Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суд уз прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Відповідно до листа Верховного Суду від 22.04.2021 року № 987/0/208-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів РАЦС у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть померлої [PERSON] , видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час, як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявниці, зокрема, права на оформлення спадщини після його смерті. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, оскільки на підставі відомостей, що містяться у досліджених матеріалах справи, встановлено, що [INFO] у м. Шахтарську померла [PERSON] , 1934 року народження, причина смерті: хронічний панкреатит в стадії загострення. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. На підставі пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved