Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі - ТОВ «Кредитсервіс»), в інтересах якого діє представник адвокат Павленко Сергій Валерійович, з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказує, що 19 липня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210719-002 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 25000 грн., зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом, одноразової комісії в розмірі 1875 грн (7,5% від початкової суми кредиту), строком повернення до 19 липня 2022 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 27 травня 2024 року виникла заборгованість в сумі 19 661 грн. 67 коп., з яких: 10286 грн. 67 коп.\~заборгованість за сумою кредиту, 9375 грн.\~заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник ТОВ «Кредитсервіс» Павленко С.В., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається, що він просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Кредитсервіс» та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Про час та дату розгляду справи відповідач повідомлявся неодноразово шляхом надіслання СМС-повісток на особистий номер телефону та шляхом надіслання судових повісток на адресу реєстрації відповідача. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210719-002, шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором D59988. Відповідно п.п.1 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі вказаному у договорі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Згідно до п. 1.2 договору, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника. Відповідно до умов кредиту [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,5% в місяць від початкової суми кредиту, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 97,5%, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.17). Як вбачається зі змісту п. 2.1. договору строк дії вказаного договору визначено в самому договорі і становить до 19 липня 2022 року, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. За умовами Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 1875 грн.). Позичальник має зробити 12 щомісячних платежів, які необхідно вносити щомісячно до 19 числа відповідного місяця включно, сума щомісячного платежу 3958,33 грн. Договір було підписано [PERSON] електроним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначено, що за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені в договорі. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Також згідно п.п. 4.2.2. п. 4 договору, позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Також відповідачем, шляхом електронним підписом одноразовим ідентифікатором D59988 був підписаний Паспорт кредитного продукту «12 місяців». Як вбачається із змісту кредитного договору від 19.07.2021 року, [PERSON] погодився з умовами кредитування, що включає порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, та своїм електронним підписом надав згоду з його умовами, що свідчить про досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в сумі та на умовах передбачених договором, про що свідчить квитанція про сплату № 1486 від 19 липня 2021 року. А саме ТОВ «Кредитсервіс» перерахував [PERSON] на його платіжну картку № [NUMBER] кредитні кошти з вирахуванням комісії за оформлення 1875 грн., згідно договору № 210719-002 в сумі 23125 грн. (а.с. 33) 04 липня 2024 року позивачем на адресу відповідача надсилалася письмова досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості, відповідно до якої останній повідомлявся про вимогу повернення кредиту, процентів та інших платежів за кредитним договором № 210719-002 від 19.07.2021 року у 30-денний термін з моменту отримання вимоги, у розмірі 19661,67 грн. (а.с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач зобов`язань з погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, тому за період із 19 липня 2021 року до 27 травня 2024 року у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 19661,67 грн., яка складається з: 10286,67 грн. заборгованість по тілу кредиту, 9375 грн заборгованість за відсотками (а.с. 34). Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно дост.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно ТОВ «Кредитсервіс» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 210719-002 від 19 липня 2021 року [PERSON] вносив платежі на повернення кредиту та сплати процентів не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 27 травня 2024 року заборгованість за наданим кредитом становить 19661,67 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованість, і фактично ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав ТОВ «Кредитсервіс». Відповідно ч.ч.1-5ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи наведене, зокрема, підтвердження представником позивача позовних вимог, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитсервіс» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 19661,67 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положеньст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Кредитсервіс» понесло судові витрати, що складаються з 2422,4 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2422,4 гривень. Відповідно до ч. 1статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. З урахуванням зазначених обставин, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» витрати на правову допомогу 7000 гривень.

Outcome: approved