Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Київське міське кредитне товариство» за участі третіх осіб Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивувала тим, що приблизно [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається, зокрема, з кв. [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 січня 2024 року постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві № 18458526 від 29 березня 2011 року накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] . 27 червня 2024 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно. У зв`язку з чим просить зняти арешт із нерухомого майна, а саме: кв. [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві № 18458526 від 29 березня 2011 року; виключити запис про обтяження від 09 серпня 2011 року за № 53098293 нерухомого майна, а саме: кв. [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 24 жовтні 2024 року залучено до участі у справі третю особу [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Приблизно [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається, зокрема, з кв. [ADDRESS] (10-13, 16, 17, 20, 21) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 січня 2024 року постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві № 18458526 від 29 березня 2011 року накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] (а.с. 22-23). Згідно листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 червня 2024 року на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 18458526 стосовно [PERSON] , яке знижено за закінченням терміну зберігання (а.с. 35-36). 27 червня 2024 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно (а.с. 39-40). Позивач просить зняти арешт із нерухомого майна, а саме: кв. [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві № 18458526 від 29 березня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є спадкоємцем після смерті батька та має намір прийняти спадщину, яка складається з кв. [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача Кредитної спілки «Київське міське кредитне товариство» не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скористався процесуальним правом подачі пояснень на позовну заяву, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі пояснень на позовну заяву. Відповідно до ст.1 6 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч.2 ст. 59 зазначеного Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У тому випадку, коли виконавець, зокрема, під час відкриття виконавчого провадження, виконав вимоги частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на майно (кошти) боржника, то під час закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, виконавець зобов`язаний застосувати положення частини другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа повинен зазначити про зняття арешту з майна (коштів). Така правова позиція викладена у постанову Верховного суду від 04 червня 2021 року по справі № 186/562/19. Судом встановлено, що накладення арешту на нерухоме майно [PERSON] у виконавчому провадженні № 18458526 унеможливить здійснення належного захисту майнових прав позивача щодо зняття арешту зі спадкового майна. Крім того, суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, який помер за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. З огляду на положення чинного законодавства, враховуючи мету звернення до суду, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, та скасувати арешт з конкретного визначеного нерухомого майна, як квартира, в той час як виключення запису про обтяження є наслідком зняття арешту, позов в цій частині задоволенню не підлягає. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за однією вимогою майнового характеру у розмірі 1 211,20 грн відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тоді як позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (1 211,20 грн * 2). Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір з відповідача на користь позивача у розмірі 1 211,20 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: partial