Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Харківського районного суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт батьківства [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження №18 від 20.06.2017, виданий виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, де у графі «батько» вказати [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що з червня 2016 року по жовтень 2019 року заявник проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , в квартирі його батьків за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок спільного проживання завагітніла і [INFO] народила доньку - [PERSON] , місцем народження якої є смт Покотилівка Харківського району Харківської області. 20.06.2017 зареєструвала народження доньки за місцем свого проживання у Виконавчому комітеті Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 18. Її ім`я та по-батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою, батьком дитини зі слів матері було зазначено « [PERSON] ». За своє життя [PERSON] фактично визнав себе батьком доньки, але з заявою про визнання батьківства до органів РАЦСу він так і не звернувся, під час спільного проживання однією сім`єю виконував всі батьківські обов`язки, а після припинення спільного проживання також продовжував надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, брав участь в її вихованні, навідував та спілкувався з донькою, тобто поводив себе як батько дитини. [INFO] [PERSON] , виконуючи військовий обов`язок загинув в с. Дмитрівка Бучанського району Київської області. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , підтверджують батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , спільні фотокартки; а також висновок про біологічну спорідненість № MGU 0795 між бабусею [PERSON] , [INFO] , та дитиною [PERSON] , [INFO] , виконаним ТОВ «ГЕНІКОД ДІАГНОСТІК» м. Київ, за результатами якого [PERSON] може бути біологічною бабусею [PERSON] , ймовірність спорідненості: 99,9911257935 %. Встановлення зазначеного факту необхідно для оформлення дитині пенсії по втраті годувальника, спадкового майна після смерті [PERSON] немає. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.08.2024 відкрито провадження у справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2024 залучено до участі у справі заінтересовану особу: Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявник не з`явилась, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої\~особи - Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої\~особи - Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої\~особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. За таких обставин, на підставі ст.\~223\~ЦПК\~України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.\~315\~ЦПК\~України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. З досліджених письмових доказів вбачається, що [INFO] народилася громадянка України [PERSON] , про що 15.07.2017 Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 18. У свідоцтві\~про народження серії\~ [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Дитину мати [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] , виконуючи військовий обов`язок загинув в с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 01.09.2022, актовий запис про смерть № 5189 від 28.06.2022. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 760/3977/15-цзазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07.05.2009). Заявниця надала суду висновок про біологічну спорідненість № MGU 0795, складений медичною лабораторією GENECODE diagnostics, лабораторний номер аналізу HID24-702, номер заключення HID24-702 GMI/C1. Результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка маркованого « [PERSON] » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « [PERSON] », ймовірність спорідненості становить 99.9911257935%. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , окрім висновку експерта підтверджується усними показами свідків, наданими в судовому засіданні: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що громадянин України [PERSON] є їх рідним сином та рідним батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] . Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130\~СК\~України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст.134\~СК\~України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126\~СК\~України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved