Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року в розмірі 34045,20 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №804237891 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування з метою ідентифікації, не лише перевірило особисті дані відповідача, а й платіжну картку, тобто перевірило, чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV68FS2 05.01.2021 року. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору (Додаток №5). З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим (Додатки №6 та №7 ). Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій відповідачем 05.01.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 17250 гривень на його банківську карту № [NUMBER] , що є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Надалі сторони уклали додаткові угоди до вищезазначеного кредитного договору з 01.02.2021 по 16.03.2021року в зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі його звернення. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року Надалі між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткові угоди, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31.12.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 136 від 01.06.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 31146,36 гривень. Також 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року (Додаток №17). В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Крім того, 28.10.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №28/10/24/У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №28/10/24/У від 28.10.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 34045,20 гривень. Ухвалою суду від 29.11.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від представника\~відповідача \~адвоката Калініна\~С.К.\~через систему\~«Електронний суд»\~надійшов відзив\~на позов,\~відповідно до\~якого він\~просить відмовити\~в задоволенні\~позову.\~Зазначає,\~що позивачем\~не надано\~суду належних,\~допустимих та\~достовірних доказів\~підтвердження факту\~укладення договору\~№804237891\~від 05.01.2021\~року в\~електронному вигляді\~та наявності\~заборгованості за\~кредитним договором.\~Наявні в\~матеріалах справи\~паперові копії\~документів без\~представлення їх\~оригіналів позивачем,\~ставляться відповідачем\~під сумнів.\~Договір та\~додаткові угоди\~до нього,\~не містять\~інформації про\~їх підписання\~сторонами з\~використанням засобу\~електронного цифрового\~підпису,\~зокрема одноразового\~ідентифікатора. Належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачу певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Зазначає, що долучена позивачем роздруківка не може бути належним та допустимим доказом перерахування кредитних коштів відповідачеві, оскільки її виготовлення цілком залежить від первісного кредитору та за відсутності доказів направлення її до банку, та виконання такого платіжного доручення банком, не може свідчити про перерахування коштів. Матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачеві, як і доказів належності відповідачу номера телефону, на який був направлений цифровий ідентифікатор. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами отримання відповідачем від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» будь-яких коштів. Наведене свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Не доведено позивачем і факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за укладеним договором №804237891 від 05.01.2021 року від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс» та від останнього до позивача ТОВ «Юніт Капітал». Позивач посилається на договір факторингу, який було укладено 28.11.2018, тоді як кредитний договір був укладений 05.01.2021року, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність вимог позивача. Продовження строку дії договору №28/1118-01 від 28.11.2018 внаслідок укладення додаткових угод та укладення у подальшому реєстру з прав вимог №136 від 01.06.2021 до конкретного боржника, не свідчить про набуття позивачем прав вимоги до [PERSON] . Від представника позивача адвоката Тарасенко А.І. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. Сторона позивача зазначає, що між сторонами був укладений електронний договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який у порядку передбаченому ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що підписаний у письмовій формі. Також, зазначає, що долучені до позову примірники документів в електронній формі вважаються оригіналами електронних документів. Вказав, що заперечення відповідача в частині не укладення кредитного договору не відповідають дійсності, оскільки відповідач не надала доказів, які б спростовували дані обставини та те, що вона не використовувала одноразовий пароль-ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору. РНОКПП, номер телефону, та адреса реєстрації позичальника, що зазначені у кредитному договорі, повністю збігаються з даними відповідача вказаними у відзиві на позов. Також, нарахування відсотків повністю обгрунтовано та не суперечить умовам договору, з яким відповідач ознайомився до укладення кредитного договору та підписанням одноразовим паролем-ідентифікатором підтвердила та погодилася з його умовами. Щодо переходу прав за кредитним договором до позивача зазначає, що договір факторингу №28/1118-01 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» є рамковою угодою, яка підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. Право вимоги за кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 01.06.2021 року після підписання сторонами договору факторингу, реєстру прав вимоги №136. При цьому ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 31146,36 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 15927,45 гривень, заборгованість по відсоткам - 15218,91 гривень. Після відступлення права вимоги 01.06.2021 року, відсотки продовжувалися нараховуватися відповідно до п.1.5 Кредитного договору (1.3 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним). А тому ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому позивач отримали право вимоги до боржника на загальну суму 34045,20 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15927,45 гривень, заборгованості по відсоткам 18117,75 гривень. Щодо вимоги відповідача в частині стягнення правничої допомоги з позивача у розмірі 6000,00 гривень позивач вважає її необгрунтованою та завищеною відносно складності справи. Позивач явку представника до суду не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 138), представник позивача у позовній заяві вказав про розгляд справи за відсутності представника та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 7). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена двічі належним чином шляхом надсилання судової повістки на адресу зазначену в позовній заяві та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 136, 139). Судова повістка на 20.12.2024 року та копія ухвали від 29.11.2024 року були вручені відповідачу 17.12.2024 (а.с.136), судова повістка на 27.01.2025 року вручена 02.01.2025 (а.с.139). У відзиві на позов, представник відповідача просив здійснити розгляд справи без участі сторони відповідача. Такі дії сторін не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.01.2025 року, є дата складення повного судового рішення 03.02.2025 року (з врахуванням ч.3 ст.124 ЦПК України, відповідно до якої якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день). Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку. Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон) передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, у ст.3 Закону передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Встановлено, що 05.01 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №804237891 (а.с.24 зворот 26 зворот). Відповідно до п.п. 4.2 п. 4 цього договору сторони погодили, що у всіх взаємовідносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Кредитний договір №804237891 від 05.01.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV68FS2 було направлено позичальнику 05.01.2021 року о 21:36:32 год. на номер мобільного телефону вказаний у заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 05.01.2021 року о 21:38:23 годині, після чого відповідач натиснувши кнопку «Відправити/Підписати» - підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором 05.01.2021 о 21:38:27 (а.с.35). Із довідки «ПриватБанку» №09/2024 та платіжного доручення №с5300b69-953d-40f6-adc3-9aa65434778f (а.с.44 зворот-45) вбачається, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 05.01.2021 року, номер ID платежу 1526896139, перераховано суму коштів 17250,00 гривень на картку 5168-74ХХ-ХХХХ-0326, що відповідає номеру карти, поданої [PERSON] в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 05.01.2021 року, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с.34 зворот). Таким чином, з наведеного вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за цим кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із вищевказаного кредитного договору №804237891, укладеного 05.01 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] (а.с.24 зворот 26 зворот), вбачається, що сторонами погоджено істотні умови договору, а саме суму кредиту в розмірі 17250 гривень (п.1.1), строк кредиту 126 днів (п. 1.2), нарахування процентів за кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65% в день від суми Кредиту за час користування ним (п.1.4). Однак у разі порушення строку сплати платежів зазначених в графіку платежів за цим договором (п.1.5 та п.1.6), то до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 грн відсотків річних, що становлять 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка). Таким чином, відповідно до умов кредитного договору №804237891, сторони домовилися, що у разі порушення строку сплати платежів зазначених в графіку платежів за цим договором (п.1.5 та п.1.6) проценти становлять 28255,5 (17250 гривень/100%*1,30%*126 днів=28255,5) гривень, а всього 45505,5 (17250 гривень тіло кредиту+ 28255,5 гривень проценти =45505,5) гривень. З приводу долучених позивачем до позовної заяви додаткових угод від 01.02.2021 року, 14.02.2021 року, 28.02.2021 року, 16.03.2021 року до кредитного договору №804237891, укладеного 05.01 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] , (а.с.27-28 зворот) звертається увага, що будь-яких доказів їх підписання відповідачем, в тому числі шляхом використання електронного підпису - одноразового ідентифікатора до суду не надано. Навпаки ж позивачем у довідці щодо дій позичальника в ІТС (а.с.35) не вказано реквізити одноразового ідентифікатора, з використанням якого підписано зазначені додаткові угоди, також не вказано час його введення під час підписання цих додаткових угод. Крім того, позивач у позовній заяві посилається на заявки відповідача, на підставі яких укладено додаткові угоди, але їх не долучено до позовної заяви, що підтверджується переліком доказів, зазначених в додатках до позовної заяви (а.с.7-8). Як вбачається з долучених позивачем до позовної заяви розрахунків заборгованості (а.с.12-14), відповідач сплатив 17250 гривень за тіло кредиту та 22276,35 гривень за проценти. Таким чином, відповідач сплатив 39526,35 гривень, в зв`язку з чим ним не сплачено позичальнику 5979,15 гривень. При цьому, посилання сторони позивача у запереченні на відзив на те, що при відступленні прав вимоги за кредитним договором, 01.06.2021 року відбувалося балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, а не сплату заборгованості боржником, суд не бере до уваги, оскільки з розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомого» (а.с.12-13), представленого позивачем, вбачається, що впродовж періоду з 05.01.2021 року по 01.06.2021 року за кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року [PERSON] сплачено 17250 грн. - тіло кредиту та 22276,35 грн. - проценти. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач виходив з того, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до відповідача перейшло до позивача ТОВ «Юніт Капатал». Так, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. В силу положень ч.1 ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.46-49), строк якого починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019 року. Цим договором було передбачено, що до ТОВ «Таліон Плюс» переходить право вимоги, в тому числі за кредитними договорами, які виникнуть у майбутньому (п.1.3), та переходить в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, підписанням якого сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (п.4.1). Згідно з п.5.3.3 фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Надалі 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 (а.с.51 зворот), згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. У подальшому 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.52-55), якою продовжено строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року. Відповідно до п.4.1 договору факторингу у новій редакції, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Також 31.12.2021 року, 31.12.2022 року, 31.12.2023 року сторони вищевказаного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року уклали додаткові угоди №27 (а.с.57), №31 (а.с.57 зворот), №32 (а.с.58), якими продовжено строк дії договору до 31.12.2022 року, 31.12.2023 року та 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №136 від 01.06.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (урахуванням додаткових угод до нього) (а.с. 58 зворот - 59 зворот), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором №804237891 від 05.01.2021 року. Таким чином, Договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, який підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 року - 31.12.2024 року. Також судом встановлено, що 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 (а.с.60-62) зі строком дії до 04.08.2021 року. Цим договором було передбачено, що до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» переходить право вимоги, в тому числі за кредитними договорами, які виникнуть у майбутньому (п.1.3), та переходить в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, підписанням якого сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (п.4.1). Надалі ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 року (а.с.64 зворот, 65), якими продовжено строк дії договору факторингу №05/0820-01 до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало від ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за договором №804237891 від 05.01.2021 року (а.с.66-67). Крім того, 28.10.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №28/10/24-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року (а.с. 69-72). Згідно з п.1.1. даного договору, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові. Згідно з п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників та реєстру боржників за договором факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 34045,20 грн. (а.с.10-11 зворот). Враховуючи наведене, суд вважає, що представлені стороною позивача договори факторингу та реєстри права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року. Укладаючи договори факторингу сторони узгодила всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договорів факторингу в момент їх підписання не додержано вимог, які встановлені ч.1 ч.6 ст. 203 ЦК України, матеріали справи не містять. При цьому, заперечення представника відповідача, викладені у відзиві не позов суд не враховує, оскільки відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником відповідача не надано жодного належного, допустимого і достатнього доказу, що доводять заперечення ними позовних вимог. Враховуючи зазначене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року в сумі 5979,15 гривень. У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що були оплачені ним зі застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при подачі позовної заяви в електронній формі, а саме в розмірі 425,43 гривень (5979,15*2422,40/34045,2=425,43). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» до суду надано: -договір про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024 року адвокатським бюро «Тараненко та партнери» клієнту ТОВ «Юніт Капітал» (а.с. 16-17); -додаткову угоду №6 до Договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024 року (а.с.18), відповідно до якого адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів з питань у справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, серед яких кредитний договір №804237891 від 05.01.2021 року [PERSON] ; -акт прийому передачі наданих послуг адвокатським бюро «Тараненко та партнери» клієнту ТОВ «Юніт Капітал» на суму 6000 гривень, а саме: 5000 гривень за складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №804237891 від 05.01.2021 року та 1000 гривень за вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника (а.с. 19 зворот). Сторона відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с.84-92) також просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень, долучивши до неї договір №б/н/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с.105-107), з якого вбачається, що винагорода (гонорар) адвоката становить 6000 гривень. Враховуючи, що позовні вимоги в цій справі підлягають частковому задоволенню, суд вважає, що понесені сторонами витрати, пов`язані з наданням професійної правничої (правової) допомоги, слід залишити за кожним із них. На підставі викладеного,

Outcome: approved