Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 35\~ 847.86 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 26 жовтня 2020 року уклали договір № б/н, шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг разом із Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 26.10.2020 року. Позивач наполягає, що кредитні кошти [PERSON] отримала, користувалась ними, однак свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 22,07.2024 року утворилась заборгованість у сумі 35\~847.86 грн, що складається з наступного: 19\~182.78 грн заборгованість за кредитом; 16\~665.08 грн заборгованість за відсотками; 00.00 грн. штраф. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому АТ «Акцент-Банк» змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом із відповідача в примусовому порядку. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 13.08.2024 року. За останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач викликалась судом шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У судове засідання представник АТ «А-Банк» не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував у разі повторної неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 26 жовтня 2020 року уклали договір № б/н, шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 26.10.2020 року [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, разом із запропонованими позивачем «Умовами та правилами надання банківських послуг» складають між нею та банком кредитний договір, що стверджується підписом у заяві. Згідно з п. 2.1.1.5.5 вказаних вище Умов, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміті, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), оплати винагороди Банку. Згідно з п. 2.1.1.4.4Банк має право припинити договір в односторонньому порядку. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суму коштів не повернула та ухиляється від її сплати. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Жодних заперечень\~чи доводів\~стосовно \~вказаних вище\~Умов та правил надання банківських послуг відповідач до суду не надала, належність вказаних Умов як складової частини кредитного договору не заперечувала, а тому суд, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, закріплених в ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку, що вказані доводи позивача належно доведені останнім та стверджені відповідними доказами. Статтею 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувалась вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд\~ вважає, що відповідач знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду\~ із позовною заявою про розірвання вказаного\~ кредитного договору не зверталася. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови\~ договору, заборгованість не погашає та ухиляється від їх повернення, а матеріали справи доказів, які б спростовували вказані обставини не містять, а тому у суду є всі підстави для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 35\~847.86 грн, що складається з наступного: 19\~182.78 грн заборгованість за кредитом; 16 665.08 грн заборгованість за відсотками; 00.00 грн. штраф. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати\~ у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням від 22.07.2024 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved