Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

В жовтні 2024 р. [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва про стягнення шкоди, в якому просила стягнути з відповідача 421 602,43 грн. з яких 413 876,71 грн. - вартість матеріального збитку; 4000,00 - оплата послуг суб`єкта оціночної діяльності щодо визначення розміру матеріального збитку автомобіля; 374,22 грн. - за отримання інформації про погодні умови, 3 351,50 - витрати на лікування та 20000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 14.05.2024 року о 08:53 на автомобіль марки FIAT моделі 500 L, рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] , VIN-номер [NUMBER] , колір - жовтий, впало дерево, яке розташовувалось на тротуарі вулиці Пирогова, біля будинку №2 у місті Києві . Власником і водієм автомобіля є [PERSON] . Одразу після ДТП, водій та власник автомобіля [PERSON] звернулася до органів поліції за номером "102" з повідомленням про подію. На місце події разом з поліцією прибули люди, які представилися працівниками Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва та впавше дерево розпиляли та вивезли з проїжджої частини дороги та тротуару. Позивач була вимушена звернутися за медичною допомогою до Наукової установи "Центр інноваційних технологій охорони здоров`я" Державного управління справами, у зв`язку з гострою реакцією на стрес. Оскільки автомобіль позивача зазнав значних пошкоджень, то позивач вимушена користуватися послугами зберігання пошкодженого автомобіля на майданчику ТОВ "ІТАЛАВТО Центр". 15.05.2024 року позивачка звернулась до Українського гідрометеорологічного центру із заявою про надання інформації про погодні умови, які були 14.05.2024 року, та отримала відповідь, в якій зазначено, що 14 травня 2024 року у місті Києві небезпечні явища не відмічались. За результатами перевірки по зверненню [PERSON] була складена Довідка на ім`я начальника Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м.Києві від 17.05.2024 року щодо відсутності даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення у події. Позивач зазначає, що відповідач є балансоутримувачем зелених насаджень (дерев), розташованих на закріпленій за підприємством території у лунках та розподільниках вздовж проїжджої частини вулиці Пирогова" , а тому повинен нести відповідальність за заподіяні збитки 17.05.2024 року позивачка уклала Договір №023-24 з суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , та 18.05.2024 року [PERSON] отримала Звіт №023-24 від 18.05.2024 року про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу FIAT 500L, державний номер [NUMBER] , в якому визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 413876,71,00 грн., а ринкова вартість транспортного засобу - 415816,38. Позивачем також було сплачено 4000,00 грн в якості оплати послуг експерта щодо визначення розміру матеріального збитку автомобіля. У зв`язку з гострою реакцією на стрес [PERSON] звернулася до лікаря за допомогою, оскільки почувала себе нервово, мала дуже сильне відчуття страху, а також наявна вегетативна симптоматика - тремтіли руки, відчувались поколювання в кінцівках, запаморочення в голові. Лікарем було виписано відповідний рецепт, та Позивач була вимушена купувати лікарські засоби та оплачувати консультації лікаря. Загалом позивач витратила кошти на лікування у розмірі 3 351,50 грн. Крім цього, протиправними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 20000,00 грн. Відповідач в добровільному порядку шкоду не відшкодовує, що стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо його задоволення, зазначає, що позивачем не надано допустимих доказів наявності причинного зв`язку між виникненням своїх хвороб та події щодо падіння дерева на автомобіль Позивача, адже діагнози, крім хронічних, що містяться у медичних довідках, записані зі слів самого Позивача, а не встановлені лікарями. Також позивачем не надано доказів наявності протиправних діянь Відповідача. Дерево - Клен гостролистий, який впав на автомобіль Позивача, знаходився у доброму стані та зовнішніх видимих ознак аварійності та сухостійності не мав, без ознак хвороби та ушкоджень стовбура, з зеленим листям, тобто не відносився до аварійних дерев. Звертає увагу, що у м. Києві балансоутримувач зелених насаджень може здійснювати (зрізання) видалення дерев лише з дотриманням встановленого порядку. Крім цього, зазначає, що відповідачем було укладено Договір про закупівлю № 01.15.16-000115 страхування відповідальності перед третіми особами від 26.09.2023 із Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Ультра Альянс», яке зобов`язалась виплатити страхове відшкодування в межах страхової суми у разі настання страхового випадку. На час настання події падіння дерева 14.05.2024 Договір страхування діяв. Розмір відшкодування матеріального збитку у розмірі 413 876,71 грн., який Позивач вимагає стягнути з Відповідач це розмір відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту зносу, а автомобілю Позивача більше семи років і у даному випадку має застосовуватися коефіцієнт зносу 0,7. За висновком оцінювача, який наданий позивачем, розмір матеріального збитку Позивачу складає - 215 677,37 грн. без ПДВ, оскільки Позивач не є платником ПДВ. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що саме відповідач є відповідальним за утримання зелених насаджень , і зокрема впалого дерева, його вина презюмується, якщо інше ним не буде доведено належними та допустимим доказами. Відповідач зобов`язаний стежити, за деревами, які перебувають в його віданні на вулиці Пирогова, контролювати їх стан (в тому числі і кореневої системи), залучати до цього відповідних спеціалістів, які можуть вчасно виявити і видалити аварійне дерево. Оскільки Відповідач своїх обов`язків якісно не виконував, вчасно не оглянув і нея виявив аварійне дерево, то останнє впало на автомобіль Позивача, чим завдало їй матеріальної та моральної шкоди Розмір матеріального збитку, який просить стягнути позивач, це сума, яка означає фактичну вартість відновлювального ремонту. Тобто це сукупна сума, яку Позивач має сплатити за ремонт автомобіля, який був пошкоджений, внаслідок падіння дерева на його авто. Ухвалою судді від 16.10.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання . Ухвалою суду від 18.11.2024 р. залучено ПрАТ «СК Ультра Альянс» в якості третьої особи до участі в справі. Ухвалою суду від 16.12.2024 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її судовий розгляд по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову. Третя особа не з`явилась, свого представника не направила, повідомлялась про день та час розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе частково позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля FIAT моделі 500 L, рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] , VIN-номер [NUMBER] . З довідки Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вбачається, що 14.05.2024 р. до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення [PERSON] щодо пошкодження її автомобіля FIAT моделі 500 L, рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] . Вказану інформацію зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення Шевченківського управління поліції №26877 від 14.05.2024 р. В ході вивчення матеріалів слідчим відділом Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві було встановлено відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливість в зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДС. В своєму зверненні [PERSON] повідомила, що 14.05.2024 р. біля 08:53 год. вона їхала за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 2 та на її автомобіль марки FIAT моделі 500 L, рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] , впало дерево, яке нанесло пошкодження автомобілю. Як повідомила заявниця [PERSON] , в момент падіння дерева вона знаходилась в салоні автомобіля та сама особисто тілесних ушкоджень не отримала. В поліцію [PERSON] звернулась з метою інформування про дану подію, фіксацію її та встановлення обставин події. Факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу в результаті падіння дерева за вказаною вище адресою підтверджується вказаною довідкою, фотознімками, талоном-повідомленням єдиного обліку №26877, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.05.2024 р. або таке, що готується, які є в матеріалах справи Сторона відповідача не надала доказів, які спростовують факт події, за якої було пошкоджено автомобіль позивача, як і не спростовано факт звернення позивачки до поліції, обставину проведення працівниками поліції перевірки, за наслідком якої було встановлено дату, місце та причину пошкодження автомобіля. Надана позивачем довідка щодо погодних умов не підтверджують настання надзвичайних погодних умов (грози, шквального вітру) 14.05.2024 р. Відповідно до звіту №023-24 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику FIAT моделі 500 L, рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 413876,71 грн, ринкова вартість автомобіля 415816,38 грн. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля FIAT моделі 500 L, рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] , на дату оцінки 17.05.2024 р. складає 242649,80 грн з ПДВ на запчастини, 215677,37 гррн без ПДВ на запчастини. Як вбачається зі звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу складає 413876,71 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування зносу, що фактично є матеріальним збитком, складає 242649,80 грн з ПДВ на запчастини, 215677,37 гррн без ПДВ на запчастини. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 р. у справі №761/12945/19. Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 р. у справі № 329/382/19. Таким чином, відповідач для звільнення його від відповідальності має довести, що шкода заподіяна не з його вини. Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Судом встановлено, що Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва є балансоутримувачем зелених насаджень (дерев), розташованих на закріпленій за підприємством території у лунках та розподільниках вздовж проїжджої частини вулиці Пирогова. Оскільки пошкодження автомобіля позивача сталось внаслідок падіння дерева, яке розташоване на тротуар і вулиці Пирогова, біля будинку №2 у місті Києві, та знаходиться на балансі Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва, то відповідальність за завдану позивачу шкоду покладається на балансоутримувача зелених насаджень об`єкту благоустрою - відповідача Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень, розташованих у лунках та розподільниках вздовж проїжджої частини вулиці Пирогова у м. Києві. Отже, Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, є відповідальною особою за стан зелених насаджень на вул. Печенізькій у м. Києві. Згідно з розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Відповідно до пункту 9.1.11 Правил, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Тобто, причиною падіння дерева, що мало місце 14.05.2024 на балансовій території Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва сталося через бездіяльність виконавця надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності (балансоутримувачем) - Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва. Щодо розміру матеріальної шкоди, то як було зазначено вище вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу складає 413876,71 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування зносу, що фактично є матеріальним збитком, складає 242649,80 грн з ПДВ на запчастини, 215677,37 грн без ПДВ на запчастини. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" судам роз`яснено, що у випадку, коли для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, наведеними нормами права встановлено, що винною особою відшкодовуються лише реальні збитки, які понесені потерпілим. Тобто, для відшкодування понесених реальних збитків на відновлення автомобіля, позивач мала надати докази на доведення їх розміру, а також докази заміни деталей автомобіля на нові іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. Оскільки позивач заявила вимогу про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, то така шкода, за відсутності доказів проведення відновлення пошкодженої речі, стягуються з врахуванням зношеності автомобіля. При цьому, в судовому засіданні позивач підтвердила обставини фактичного ремонту автомобіля та експлуатації його на теперішній час, хоча просила стягнути не фактичний розмір збитку, а витрати на відновлюваний ремонт без урахування зносу (витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права). З огляду на те, що позивач, реалізуючи свої процесуальні права на власний розсуд, не надала належних і допустимих доказів ремонту автомобіля з використанням нових вузлів, деталей та комплектуючих частин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення збитків в розмірі 215677,37 грн з урахування коефіцієнта фізичного зносу (без ПДВ). Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 25.01.2023 р. у справі № 522/2891/20. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту відновлення позивачем пошкодженого автомобіля та здійснення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ. Зважаючи на викладене, відсутні підстави для врахування ПДВ при розрахунку суми відновлювального ремонту автомобіля. Завдана матеріальна шкода підтверджена належними доказами. Відповідач клопотань про призначення експертизи не заявляв, жодними доказами не спростував розмір шкоди, а тому немає підстав для не врахування цього письмового доказу при ухваленні рішення у справі. Крім цього, позивач просила стягнути шкоду, заподіяну її здоров`ю внаслідок бездіяльності балансоутримувача об`єктів благоустрою. Так, позивач витратила на лікування в сумі 3351,50 грн, на підтвердження чого надала фіскальні чеки про оплату ліків. Згідно з випискою №468/24 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого позивачу рекомендовано лікарські препарати: нообут, мебікар, магне В6, гідазепам. Між тим, як вбачається з фіскальних чеків позивач додатково придбала ліки, які відсутні в рекомендаціях лікарів, а саме: 23.05.2024 р. - ектезифін, вартістю 275,90 грн, та едарбі, вартістю 469,62 грн. З огляду на викладене, обґрунтованим є стягнення з відповідача 2605,98 грн витрат, пов`язаних з лікуванням позивача. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). У даному випадку пошкодження автомобіля сталось із вини відповідача. Позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями з боку відповідача, які це спричинили. Безумовно, внаслідок пошкодження автомобіля, позивачу було завдано душевних страждань та переживань. Між тим, позивачем не в повній мірі обґрунтовано розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині заподіяння моральної шкоди позивач посилалась на те, що у зв`язку з гострою реакцією на стресс [PERSON] звернулася до лікаря за допомогою, оскільки почувала себе нервово, мала дуже сильне відчуття страху, а також наявна вегетативна симптоматика - тремтіли руки, відчувались поколювання в кінцівках, запаморочення в голові. Лікарем було виписано відповідний рецепт, та Позивач була вимушена купувати лікарські засоби та оплачувати консультації лікаря, чим було завдано моральної шкоди, що вплинула на її фізичне здоров`я. Так, згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Пунктом 6.4 Методичних рекомендацій "Відшкодування моральної шкоди" (лист Міністерства юстиції від 13 травня 2004 року № 35-13/797) роз`яснено, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Суд, враховуючи обставини справи, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є стягнення 5000,00 грн. Щодо стягнення витрат за отримання інформації про погодні умови в сумі 374,22 грн, то позивачем не надано доказів фактичного понесення вказаних витрат (квитанції, платіжної інструкції), а надання рахунку-фактури свідчить лише про необхідність понесення вказаних витрат. Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі складанням звіту сумі 4000,00 грн, та судовий збір в сумі 1777,57 грн. (за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, задоволено 52,7 %), 602,63 грн (за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, задоволено 25,00 %) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial