Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути в його користь із відповідача 12 720,00 грн. заборгованості за договором № 22.12.2022-100000248 від 22.12.2022 року, а також просить стягнути судові витрати у справі з підстав зазначених у позові. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Проте від останньої надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити. Крім того, на адресу суду від відповідачки надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, а також долучено до матеріалів справи заяву про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] від Керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Р.В. додатково надала копію рішення суду від 09.08.2023 про розірвання шлюбу, з резолютивної чатини якого вбачається, що після розірвання шлюбу відновлено дівоче прізвище " [PERSON] ". У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 22.12.2022 р. між ТОВ «Споживчий центр» та гр. [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 22.12.2022-100000248 (надалі- Договір позики). Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на вебсайті https://sgroshi.com.ua/, підписана електронним цифровим підписом «Споживчий центр» та акцептована гр. [PERSON] , 22.12.2022 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача Заявка про акцептування оферти № 22.12.2022-100000248 від 22.12.2022 р. про прийняття пропозиції ТОВ «Споживчий центр» укласти договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. Позивач зазначає, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 6000.00 грн. (шість тисяч 00 копійок), поточний/картковий рахунок 5168-75XX-XXXX-1900 вказаний Відповідачем при оформленні Договору позики. Ha умовах Договору позики ТОВ «Споживчий центр» надало Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передачених Договором позики № 22.12.2022-100000248 4 у розмірі 6000.00 грн., а Відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 01.02.2023 р., процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 %, за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ», процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 %, за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та протягом періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. ТОВ «Споживчий центр», кредитодавець свої зобов?язання за Договором позики виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору позики. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання по Договору позики - не здійснив жодного платежу, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із припиненням здійснення платежів на виконання Договору позики у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 22.12.2022-100000248. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконала свої зобов`язання за Кредитним договором, у неї станом на 05.11.2024 року утворилась заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 22.12.2022-100000248, в розмірі 12 720,00 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 000,00 грн; -суми прострочених платежів по процентах - 6 720,00 грн; Водночас, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи боржника [PERSON] , та введено процедуру реструктуризації боргів. Також, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2023 року у справі № 925/207/23 процедуру погашення боргів завершено та закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] . Пунктом 3 резолютивної частини даної ухвали постановлено звільнити фізичну особу [PERSON] від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними. За нормою пунктів 1, 6 частини 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: пред?явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; строк виконання всіх грошових зобов?язань боржника вважається таким, що настав. Позивачем (ТОВ «Споживчий центр»), як конкурсним кредитором, свого обов?язку у відповідності до норм Кодексу України з процедур банкрутства виконано не було, а саме: не було заявлено майнових (грошових) вимог до Відповідача в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк після відкриття провадження Господарським судом Черкаської області справи про неплатоспроможність боржника фізичної особи [PERSON] , та протягом всієї процедури банкрутства. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» є погашеною в силу вимог спеціального Закону, а саме ст. ст. 45, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, що встановлено судовим рішенням Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2023 року у справі № 925/207/23 про неплатоспроможність боржника фізичної особи [PERSON] Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ч.1 ст.45 Кодексу з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не грунтуються на законі, а тому не підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, а тому не підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: dismissed