Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5245387 від 04.04.2023 у розмірі 26738,45 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №5245387, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені даним кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на вказану суму, проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом виникла заборгованість у сумі 26738,45 грн, а саме 8300,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 18438,45 грн прострочена заборгованість за відсотками. У подальшому 26.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №101-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі і за кредитним договором №5245387 від 04.04.2023. Заборгованість відповідач у добровільному порядку не сплачує. 07.11.2024 суд ухвалив відкрити провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 16.12.2024. 16.12.2024 судове засідання відкладено до 03.02.2025 у зв`язку з неякою відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, наявні клопотання від представників позивача, отримані судом 16.12.2024 та 31.01.2025 про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу його реєстрації. Поштове повідомлення повернулось з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 03.04.2023 [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» з анкетою-заявою на кредит №5245387, про отримання кредиту у сумі 10000,00 грн. Згідно даних процесу оформлення та розгляду заяви 5245387 відбулося заповнення заяви, автоматична перевірка, перевірка у БКІ, скоринг, підтвердження зміни умов, підписання договору. Також відповідно до даних анкети заяви було погоджено умови кредитування: замовлена сума 15000,00 грн, замовлений строк 30 днів, погоджена сума 10000,00 грн, погоджений строк 15 днів, комісія за надання 0,01% одноразово, ставка процентів 0,01% за кожен день користування. Між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 04.04.2023 укладено договір про споживчий кредит №5245387 (індивідуальна частина), який [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором U10091, предметом якого є споживчий кредит - грошові кошти які надаються позичальнику для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 10000,00 грн (п. 1.2), загальний строк кредитування: 105 днів з 04.04.2023 (п. 1.3), пільговий період: 15 днів, що настає з дати кредиту та завершується 19.04.2023 (п. 1.3.1), поточний період складає 90 днів, що настає з дати завершення пільгового періоду та закінчується 18.07.2023 (п. 1.3.2), термін повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту і процентів за користування кредитом: 19.04.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.07.2023 (п. 1.4). Загальні витрати позичальника за пільговий період: 16,00 грн. у грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом: 27016,00 грн у грошовому виразі та 939,00 відсотків річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 10016,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредиту складає 37016,00 грн. (п. 1.5). Комісія за надання кредиту: 1,00 грн (п. 1.5.1), проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2), проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3). Тип процентної ставки: фіксована (п. 1.6). Згідно п. 2.1 Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Додатком № 1 до вказаного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит 5245387 від 04.04.2023, додатком 2 до вказаного договору є паспорт споживчого кредиту №5245387 від 04.04.2023. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит № 5245387 від 04.04.2023, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: U10091, дата і час відправки ідентифікатора: 04.04.2023 00:16:31, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор: [NUMBER] . З копії платіжного доручення 97272702 від 04.04.2023 вбачається перерахування коштів від ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача в сумі 10000,00 грн, з призначенням платежу: кошти згідно договору 5245387. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 5245387 від 04.04.2023, 04.04.2023 боржнику [PERSON] надано кредит згідно кредитного договору №5245387 від 04.04.2023, дата отримання прав вимоги за кредитом: 26.07.2023, сума виданих кредитних коштів 10000,00 грн, сума заборгованості на дату вимоги про погашення заборгованості 26738,45 грн, дата вимоги про погашення заборгованості 14.10.2024. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор), кредитор відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Відповідно до копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 26 липня 2023 року до договору про відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кредитора від 26 липня 2023 року до Договору про відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року. Кількість боржників: 2676. Загальна сума заборгованості: 43887827,01 грн. Згідно копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26.07.2023, складеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ПІБ: [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , дата народження: [INFO] , номер кредитного договору: 5245387, підписаного 04.04.2023, сума виданого кредиту: 10000,00 грн, залишок по тілу кредиту: 8300,00 грн, залишок по відсотках 18438,45 грн, залишок по комісії: 0,00 грн, загальна сума заборгованості: 26738,45 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 26.07.2023 складає 26738,45 грн, яка не погашена та складається з: 8300,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18438,45 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків. Відповідача письмово повідомлено про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги №101-МЛ від 04.04.2023 згідно з надісланою на адресу відповідача претензією №22904619/24 від 14.10.2024. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судому постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Зазначений кредитний договір відповідачем підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні первісному кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитного зобов`язання відповідачем як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача, а тому суд приходить висновку щодо належності позивача у справі та стягнення боргу саме на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як нового кредитора. Всупереч умовам договору відповідач свої зобов`язання не виконав. Після відступлення ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за договором. Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №5245387 від 04.04.2023 у розмірі 26738,45 грн, зокрема 8300,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 18438,45 грн простроченої заборгованості за відсотками. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову повністю. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, з урахуванням норми ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі- застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), що підтверджується платіжною інструкцією №6363 від 21.10.2024. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved