Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

24 грудня 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі також позивач, АТ «А-Банк») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 травня 2015 року в розмірі 10196 грн 61 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 6855 грн 46 коп., заборгованості за відсотками у сумі 3341 грн 15 коп. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 січня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 44). Ухвалою суду\~від 04\~лютого 2025\~року вирішено\~здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог АТ «А-Банк» посилалось на те, що [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву\~03травня 2015 року, відповідно до якої вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем вказано, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. У свою\~чергу,\~позивач свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~у повному\~обсязі,\~а саме:\~надав відповідачі\~кредит (встановив\~кредитний ліміт)\~у розмірі,\~встановленому в\~договорі.\~Відповідачка свої\~зобов`язання за\~договором не\~виконала,\~не повернула\~своєчасно банку\~грошові кошти\~для погашення\~заборгованості,\~відповідно до\~умов договору\~не сплатила\~відсотки за\~користуванням кредитом.\~У зв`язку\~з цим\~виникла заборгованість,\~яка станом\~на 09\~грудня 2024\~року становить 10196 грн 61 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 6855 грн 46 коп., заборгованості за відсотками у сумі 3341 грн 15 коп. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. У судове засідання, призначене на 04 лютого 2025 року представник позивача не з`явився,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином\~(а.с.\~46),\~клопотань про\~відкладення не\~насилав,\~про причини\~неявки не\~повідомляв,\~у прохальній частині позовної заяви не заперечував проти винесення заочного рішення та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 3). Також у клопотанні, яке представник позивача подав до суду разом із позовною заявою, він просив розглянути справу без його участі, зазначив, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). Судова повістка на 04 лютого 2025 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 січня 2025 року, якою встановлювався відповідачці п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, та копією позовної\~заяви з\~додатками,направлялись на зареєстровану адресу відповідачки, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» 15 січня 2025 року (а.с. 47-88). З огляду\~на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачці, отже суд доходить висновку про те, що відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 03 січня 2025 року вважається такою, що вручена відповідачці. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 січня 2025 року суд встановлював відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 03 травня 2015 року [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 03 травня 2015 року (а.с. 16). Положеннями анкети-заяви визначено, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилась із договором про отримання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил про надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті банку www.a-bank.com.ua. Відповідачці відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на платіжну картку. Відповідно до довідки за картами вбачається, що гр. [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до грудня 2024 року, № [NUMBER] строком дії до лютого 2021 року (а.с. 17). Із довідки за лімітами вбачається, що відповідачці за період з 03.05.2015 по 09.12.2024 встановлювались різні розміри кредитного ліміту, останній ліміт був 18 серпня 2024 року, а саме: кредитний ліміт був зменшений до 6900 грн 00 коп. (а.с. 18-20). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачки перед АТ «А-Банк» за договором № б/н від 03 травня 2015 року станом на 09 грудня 2024 року становить 10196 грн 61 коп., що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 6855 грн 46 коп., загального залишку заборгованості за процентами 3341 грн 15 коп. (а.с. 5-15). AT «А-Банк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг та в межах встановленого кредитного ліміту. В той же час, відповідачка, яка зобов`язувалась виконувати Умови та Правила договору, свої зобов`язання не виконала. Звертаючись до\~суду з\~позовом,\~позивач,\~як на\~підставу для\~його задоволення,\~посилався на\~те,\~що в\~порушення умов\~договору №\~б/н\~від 03\~травня 2015\~року,\~за відповідачкою\~станом на\~09\~грудня 2024\~року рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 10196 грн 61 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Висновки щодо правозастосування При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до анкети-заяви, підписаної відповідачкою, вона ознайомлена з договором про отримання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил про надання банківських послуг. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування [PERSON] отримані. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У анкеті-заяві позичальника процентна ставка договору не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), просив також стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 3341грн 15 коп. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг», які додані до позовної заяви, розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась із ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банка), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також, відповідно до анкети-заяви неможливо встановити який вид картки отримала відповідачка та за яким тарифним планом. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період із часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою АТ «А-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII (в редакції чинній на момент укладення договору) про повідомлення споживача щодо умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Також, суд зазначає про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів погодження відповідачкою умов договору про сплату відсотків, наданий Витяг з Умов та правил (а.с. 21-28) не містить підпису відповідачки, до позовної заяви не додано паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Із долученого до справи розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03 травня 2015 року вбачається, що станом на 09 грудня 2024 року за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 10196 грн 61 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 6855 грн 46 коп., заборгованості за відсотками у сумі 3341 грн 15 коп.(а.с. 5-15). Враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03 травня 2015 року у розмірі заборгованості за тілом кредиту в сумі 6855 грн 46 коп. Підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками, враховуючи викладені вище аргументи, відсутні. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03 травня 2015 року у розмірі 6855 грн 46 коп., що складається із заборгованості за кредитом, оскільки зазначена сума підтверджена наданим позивачем розрахунком та відповідачкою не спростована. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп. Із відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 67,23 % з розрахунку: 6855 грн 46 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 10196 грн 61 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 67,23% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2035 грн 72 коп. з розрахунку: 3028 грн (сума сплаченого судового збору) х 67,23 % (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial