Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини і дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 липня 2021 року між сторонами [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, що зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблено актовий запис №2276. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що подружні відносини фактично розірвані, сторони не проживають разом. Батько (відповідач) не виконує належно своїх обов`язків по утриманню дитини та добровільно аліменти не сплачує. Крім того, Відповідач не підтримує дружину, та не надає їй матеріальну допомогу під час перебування у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Враховуючи малий вік дитини позивачка не має можливості повернутися до роботи, оскільки дитина потребує постійної присутності матері для формування стійких психічних зв`язків та формування особистості. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вимогами про розірвання шлюбу та на підставі ст.84 СК України, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6частини від всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з моменту подання позовної заяви до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01серпня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху, недоліки усунуті позивачем. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи. Позивачка у судове засідання не викликалась, про дату та час засідання повідомлялась належним чином. Відповідач про дату та час судового засіданняповідомлявсяналежним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив. Згідно\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 07 липня 2021 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актовим записом №2276, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб фактично припинений, сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2\~ст.112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач подав позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши вагомі причини на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2\~ст. 181 СК України). Частиною 3\~статті 181 СК України\~ встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст.182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Позивачкою надані Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.08.2024 року №1603-5003410908 на ім`я [PERSON] та від 21.08.2024 року №1603-5003410910 на ім`я дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що позивачкою надані належні та допустимі докази проживання дитини [PERSON] , разом з нею, за однією адресою, відповідно вона має право на отримання аліментів з відповідача на утримання сина. А також, згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогудружині, до досягнення дитиною трьох років, а також не заявлено про можливість сплачувати аліменти в меншому розмірі ніж заявлено позивачкою. Враховуючи вищевикладеного,суд дійшов висновку про задоволення позову і в цій частині, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду - 26 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивачки [PERSON] у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду 26 липня 2024 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1\~211,20 гривень. Крім того, [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до положень частини 6 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір в сумі 2\~422,40 гривень підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. Згідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 110, 112,113-115, 180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved