Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №008334 від 18 жовтня 1996 року. Представник заявниці [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] надала заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області надала заяву про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що Рішенням Олександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області VІ сесії ХХІІ скликання від 29 вересня 1995 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку розміром 0,17 га в [ADDRESS] . 18 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН №008334 на підставі рішення VІ сесії ХХІІ скликання Олександрівської сільської Ради народних депутатів від 29 вересня 1995 року №б/н про передачу у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 гектарів розташовану на території [ADDRESS] . Однак як зазначає заявниця при видачі вищезазначеного державного акту було допущено помилку в написанні її прізвища як « [PERSON] » та в написанні вулиці як « [PERSON] ». Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/015110790 від 19 грудня 2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] та картки фізичної особи платника податків встановлено, що прізвище заявниці [PERSON] . Таким чином, в державному акті на право приватної власності на землю серії ДП ДН №008334 та паспорті громадянина України наявні розбіжності в написанні прізвища, а саме державному акті на право приватної власності на землю зазначено « [PERSON] », при цьому в паспорті громадянина України зазначено « [PERSON] ». Внаслідок помилки, виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом. У зв`язку із чим у заявниці виникла необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №008334 від 18 жовтня 1996 року. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно п. п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно змісту статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №008334 від 18 жовтня 1996 року. Судові витрати залишити за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved