Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкралася спадщина. З метою оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулась до державного нотаріуса, однак нотаріус відмовила, у зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки пропустила його з поважних причини, а саме: у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вона перебувала за межами Київської області і у неї не було всіх необхідних документів для подачі заяви про прийняття спадщини, а також [INFO] народила дитину та у зв`язку з грудним вигодовуванням не мала можливості залишити дитину на тривалий час. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 11 листопада 2024 року відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив до підготовчого засідання. Суд ухвалою від 05 січня 2025 року закрив підготовче провадження та того ж дня призначив справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від представника відповідача 16 січня 2025 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Рішення просить прийняти за наявними у справі матеріалами. Суд, заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити з огляду на таке. Так, суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01 квітня 1996 року, актовий запис № 40). Зміна прізвища відбулась після укладення шлюбу з [PERSON] [INFO] (копія свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , від 13 серпня 2016 року, актовий запис № 36). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2022 року Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 181. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: - 1/3 частка житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (копія Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А. 02 червня 2020 року за № 1-927); - 1/3 частка земельної ділянки, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 32222784501:01:002:0029 (копія Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А. 02 червня 2020 року за № 1-929); - 1/3 частка земельної ділянки, площею 0,2603 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 32222784501:01:002:0030 (копія Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А. 02 червня 2020 року за № 1-931); - 1/3 частки права на земельну частку (пай), розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Шепелицький» (копія Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А. 02 червня 2020 року за № 1-933); - 1/3 частки права на земельну частку (пай), розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Шепелицький», позначена в схемі розпаювання за № 250 та № 373, що належала [PERSON] , на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії РП № 388590 від 28 серпня 2000 року та була успадкована батьком після смерті матері (копія рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 березня 2021 року справа № 370/2914/20). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є діти спадкодавця: позивачка [PERSON] та її брат [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] в Узинській державній нотаріальній конторі не відкривалась (лист державного нотаріуса Малькевич Л.В. Узинської державної нотаріальної контори від 03 липня 2024 року № 443/01-16). Також в матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 14 червня 2023 року, посвідчена державним нотаріусом, про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька, звертатись до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не буде. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 06 листопада 2003 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського районного управління юстиції Київської області, запис № 113). Тобто, [PERSON] є єдиною спадкоємицем першої черги за законом. Для прийняття спадщини у липня 2023 року вона звернулась із заявою до державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Київської області. Проте, нотаріус 21 липня 2023 року винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначений строк\~позивачка пропустила,\~оскільки [INFO] народила дитину (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 березня 2022 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 15) та у зв`язку з грудним вигодовуванням не мала можливості залишити її на тривалий час. Окрім того, позивачка просила врахувати, що смерть батька припала на початок повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, вона перебувала за межами місця проживання і у неї не було всіх необхідних документів, а тому не могла подати відповідну заяву. Просила такі підстави визнати поважними, що не залежали від її волі. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Приписами статті 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша, друга статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно із статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. За таких обставин, посилання позивачки, що [INFO] вона\~народила дитину,\~яку не\~могла залишити\~на тривалий\~час,\~а також\~перебування за\~межами місця\~проживання та\~відсутність необхідних\~документів для\~подачі відповідної\~заяви,суд визнає поважними причинами пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved