Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище (далі КП «Теплокомуненерго») про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з-під арешту. Заявлена вимога мотивована тим, що [PERSON] на даний час є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Щодо вказаного нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є обтяження, яке заважає позивачу продати належну йому квартиру. Просить усунути перешкоди у користуванні майном, яке належить на праві власності [PERSON] , шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS] , накладеного на підставі постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Монастирищенського району від 24.06.2003, зареєстрованого Монастирищенською держаною нотаріальною конторою 22.05.2007 за №4999653. КП «Теплокомуненерго» подало відзив на позовну заяву. Зазначає, що у позивача не має заборгованості за житлово-комунальні послуги перед підприємством, а тому відповідач не має заперечень щодо зняття арешту на нерухоме майно, яке зазначено у позовній заяві. Ухвалою суду від 06.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, витребувано докази. Ухвалою суду від 28.11.2024 прийнято зміни до предмету позову та продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до КП «Теплокомуненерго» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з-під арешту. Ухвалою суду від 28.11.2024 залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до КП «Теплокомуненерго» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з-під арешту в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Монастирищенський відділ Державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалою суду від 27.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~та його\~представник Домачук\~В.\~А.\~не з`явилися.\~Про дату,\~час та\~місце проведення\~судового засідання\~повідомлені у\~встановленому законом\~порядку.\~Від представника\~позивача на\~адресу суду\~надійшла заява\~про розгляд\~справи у\~відсутність позивача\~та його\~представника. В судове засідання представник відповідача КП «Теплокомуненерго» не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. У відзиві на позовну заяву просив справу розглянути без участі представника підприємства. В судове засідання представник третьої особи Державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , була приватизована та з 27.03.1997 належала на праві спільної сумісної власності матері позивача [PERSON] та позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 27.03.1997 (а. с. 11). 19.05.2005 [PERSON] набув право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться на [ADDRESS] , та став одноосібним власником вказаного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 27.03.1997, ухвалою Монастирищенського районного суду від 07.04.2005, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7285760 від 19.05.2005. Право власності [PERSON] на квартиру, яка знаходиться на [ADDRESS] , зареєстроване в установленому законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою №393344728 від 03.09.2024 (а. с. 11-14). Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.06.2003 на виконання виконавчого листа №2-189 від 16.07.2001, виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ДП «Теплокомуненерго», накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , зокрема на квартиру [ADDRESS] (а. с. 32). 22.05.2007 Монастирищенською державною нотаріальною конторою зареєстроване обтяження за № 4999653 на підставі вказаної вище постанови державного виконавця від 24.06.2003, що підтверджується інформаційною довідкою №397357560 від 01.10.2024 (а. с. 17). З листа Монастирищенського відділу Державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області від 14.11.2024 №О-03-24/2611-42 та довідки від 20.09.2024 №139 вбачається, що відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відсутні (а. с. 14, 52). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» міста Монастирище є правонаступником Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена трудового червоного прапора машинобудівний завод» (а. с. 57). З довідки КП «Теплокомуненерго» від 28.11.2024 №391 вбачається, що споживач [PERSON] у підприємства відсутній (а. с. 59). З відзиву на позовну заяву вбачається, що у позивача відсутня заборгованість за надані КП «Теплокомуненерго» житлово-комунальні послуги (а. с. 33). Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що на квартиру [ADDRESS] , 24.06.2003 накладений арешт державним виконавцем при виконанні виконавчого листа №2-189 від 16.07.2001, виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ДП «Теплокомуненерго», правонаступником якого є КП «Теплокомуненерго». З 19.05.2005 по теперішній час одноосібним власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . За вказаною адресою заборгованість за житлово-комунальні послуги, які були надані КП «Теплокомуненерго», відсутня. Також суд враховує, що квартира [ADDRESS] не належала боржнику за виконавчим листом №2-189 від 16.07.2001 [PERSON] , оскільки власниками вказаної квартири були позивач [PERSON] та його мати [PERSON] після приватизації такого нерухомого майна. Отже, арешт накладений на квартиру [ADDRESS] , порушує право власності позивача та створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні таким майном. З огляду на вказане позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved