Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У гудня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення надмірно нарахованих коштів у вигляді щомісячної грошової допомоги малозабезпеченим сім`ям ,згідно якої позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради надмірно нарахованих коштів у вигляді щомісячної грошової допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 435,74 грн.. Позивач обгрунтовує позовні вимоги ти, що 10.12.2018 року відповідач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До заяви подала пакет документів, у тому числі подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги. Рішенням управління відповідачу було призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з урахуванням доходів у розмірі 470,08 грн. 03.01.2019 року Відповідач подала до управління заяву та докуенти про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям на наступний період, декларацію про доходи та довідку про доходи, відповідно до якої у листопаді 2018 року відповідач не задекларувала допомогу по тимчасовій непрацездатності у сумі 1100, 79 грн, виплачену в грудні 2018 року. 20.02.2019 року відповідач подала до Управління заяву, в якій просила зробити перерахунок державної соціальної допомоги, призначеної з 01.12.2018 року по 01.12.2018 року у зв`язку з тим, що лікарняний лист був виплачений у грудні за листопад 2018 року, та додала довідку про доходи. Рішенням управління від 20.02.2019 року відповідачу було перераховано розмір державної соціальної допомоги та призначено у розмірі 286,62 грн. В результаті перерахунку у відповідача виникла переплата у розмірі 550,38 грн. У квітні та травні з соціальної допомоги відповідача було утримано 114, 64 грн. Залишок складає 435, 74 грн. Відповідачу направлено листи щодо наявності переплат та необхідність повернути вказані суму на рахунок управління. Відповідач до цього часу суми надмірно нарахованих грошових допомог не повернула. Просить суд позов задовольнити. 01.01.2018 року по 30.06.2018 року у розмірі 913, 52 грн. щомісячно та державну соціальну допомогу одиноким матерям з 01.01.2018 р. по 30.06.2018 р. у розмірі 681,43 грн. щомісячно. Згідно із заявою відповідача від 06.07.2018 року Управлінням було призначено відповідачу державну соціальну допомоги малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу одиноким матерям на наступний період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року. У квітні 2019 року Управлінням проведено перевірку правильності та повноти інформації, що надана відповідачем для призначення соціальних допомог. Так, 24.04.2019 року та 20.05.2019 року Управлінням направлені запити до ТОВ Агрофірма «Українське насіння». Згідно одержаної Управлінням відповіді від 03.05.2019 року №66 відповідач одержувала доход у липні 2017 року у розмірі 3291, 30 грн. та 350, 00 грн., про що вона не повідомила Управління. Свідоме надання відповідачем недостовірної інформації щодо одержаних відповідачем доходів вплинуло на розмір призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу одинокім матерям. 12.03.2019 року відповідачем подано до Управління заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги одиноким матерям на наступний період. Розпорядженнями позивача №619618/45 та 432315/45 відповідачу було відмовлено в призначенні допомоги малозабезпеченим сім`ям за заявою від 12.03.2019 року на підставі пунктів 12, 25 Порядку та припинено виплату державної соціальної допомоги одиноким матерям з 01.07.2019 року до з`ясування. 03.09.2019 року позивачем прийняті рішення: щодо здійснення перерахунку виплачених відповідачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2018 р. по 30.06.2018 р. в розмірі 306,64 грн., державної соціальної допомоги одиноким матерям з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року в розмірі 380, 26 грн., щодо утримання з відповідача надмір отриманої допомоги одиноким матерям у розмірі 20 % до повного стягнення. Утримано було з відповідача надміру нарахованих коштів у вигляді державної соціальної допомоги одиноким матерям у вересні 2019 р. - 361,14 грн. та у грудні 2019 р. - 883,64 грн., всього 1247,78 грн. Згідно довідок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 1929 та № 2607 від 03.10.2019 р. переплата відповідачу по державній соціальній допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2018 р. по 30.06.2018 р. складає 3641,28 грн., по державній соціальній допомоги одиноким матерям складає 572,92 грн. (820,70 грн. - 1247,78 грн.). 28.10.2019 року за №639/04 та №640/04 відповідачу направлено листи щодо наявності переплат та необхідність повернути вказані суму на рахунок управління. Відповідач до цього часу суми надмірно нарахованих грошових допомог не повернула. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року №1768-ІІІ визначені шляхи реалізації конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям (далі - Закон України №1768). Згідно статті 3 Закону України №1768 право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі - Порядок № 250) - норми Порядку у позовній заяві приведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до пункту 2 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї (пункту 3 Порядку №250). Згідно пункту 6 Порядку №250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 року №441. Відповідно до п. 20 Порядку №250 соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається на шість місяців. Згідно п. 27 Порядку №250 контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються а призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року №2811-XII відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Статтею 1 цього Закону встановлено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до цього Закону призначається допомога на дітей одиноким матерям. Усі види державної допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Відповідно до статті 18-1 цього Закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно пункту 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №1751, далі - Порядок № 1751 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання заявника (п. 1 Порядку № 1751). Відповідно до пункту 35 Порядку №1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; копія свідоцтва про народження дитини; довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців (п. 36 Порядку №1751). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства І та II групи або інвалідами І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному забезпеченні. Спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 року №486/202/524/455/3370, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2002 року за №112/6400, затверджено Методику обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомог. Методика призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру. Відповідно до підпункту 5.1. п. 5 цієї Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входить: нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Премії і щорічні винагороди включаються до сукупного доходу на час їх нарахування, при цьому за рік ураховується не більше однієї винагороди за вислугу років. З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2018 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До заяви відповідач подала пакет документів, передбачених пунктом 6 Порядку №250 та пунктом 35 Порядку №1751, у тому числі подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги. У розділі II декларації відповідач [PERSON] зазначила, що за період 01.06.2018 року до 30.11.2018 року отримала доходи: 11859,92 грн. - зарплата, 6445,29 грн. - допомога на дітей одиноким матерям. Про інші види та сум доходу, отриманого у цей період відповідач не вказала. Виходячи з даних щодо отриманих доходів, зазначених відповідачем, рішеннями позивача - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради відповідачу призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року в розмірі 470,08 грн. щомісячно. 20.02.2019 року відповідач подала до Управління заяву, в якій просила зробити перерахунок державної соціальної допомоги, призначеної з 01.12.2018 року по 01.12.2018 року у зв`язку з тим, що лікарняний лист був виплачений у грудні за листопад 2018 року, та додала довідку про доходи. Рішенням управління від 20.02.2019 року відповідачу було перераховано розмір державної соціальної допомоги та призначено у розмірі 286,62 грн. В результаті перерахунку у відповідача виникла переплата у розмірі 550,38 грн. У квітні та травні з соціальної допомоги відповідача було утримано 114, 64 грн. Залишок складає 435, 74 грн. 18.11.2019 року та 16.06.2021 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради направлено листи [PERSON] щодо наявноті переплати та необхідності повернути вказану суму на рахунок Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Згідно зі статтею 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved