Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі, припинення права оренди, скасування рішення про державну реєстрацію та стягнення орендної плати. В позові зазначив, що йому на підставі наказу № 22-4130-СГ від 31.05.2019р. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2, 0 га, кадастровий номер 6825884800:04:037:0161, яка розташована на території с. Пасічна, бувшої Пасічнянської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, на даний час Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. 10 червня 2019 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 47317050, державним реєстратором Ярмолинецької районної державної адміністрації проведено державну реєстрацію права власності позивача на вищевказану земельну ділянку. 9 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2, 0 га на строк 7 років. 21 серпня 2019 року відповідачем зареєстроване речове право оренди землі, індексний номер 48384532. Договором оренди землі сторони в п. 9 визначили річну орендну плату в розмірі 2073, 40 грн., яка становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Так як відповідач жодного разу не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою по орендній платі за період з 11 серпня 2020 року по 28 жовтня 2024 року становить 8293, 60 грн. В п. 12 Договору оренди землі від 09.08.2019р. сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим Договором, справляється пеня у розмірі 0, 3 % несплаченої суми за кожний день прострочення орендного платежу. У зав`язку із невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати з нього відповідно до статті 625 ЦК України підлягає стягненню пеня за прострочення внесення орендної плати та інфляційні втрати. Розрахунок інфляційного збільшення: індекс інфляції за весь період 1, 613369. Отже, інфляційне збільшення становить: 8293, 60 * 1, 613369 8293, 60 = 5\~087, 04 грн. Розмір пені становить: 8293, 60 грн. * 0, 3 % * 1540 днів = 38\~316, 43 грн. Отже, загальний розмір заборгованості становить 51\~697, 07 грн., яка складається з наступного: заборгованість по орендній платі 8293, 60 грн., інфляційне збільшення в сумі 5087, 04 грн., розмір пені 38\~316, 43 грн. Позивач просив суд розірвати договір оренди землі від 9 серпня 2019 року, укладений між [PERSON] та Приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «СІМ.Я» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6825884800:04:037:0161, площею 2, 0 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; припинити речове право оренди ППСВ «СІМ.Я» на земельну ділянку із кадастровим номером 6825884800:04:037:0161, площею 2, 0 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48384532 від 26.08.2019р., зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 21.08.2019р., номер запису про інше речове право: 32953387; стягнути із ППСВ «СІМ.Я» на користь позивача 51\~697, 07 грн. заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій. Відзив на позовну заяву представник відповідача не направляв. Подав до суду заяву про застосування строків позовної давності та відмову у задоволенні позову (а.с. 29). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача до суду не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка на підставі наказу № 22-4130-СГ від 31.05.2019р. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яким йому передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2, 0 га, кадастровий номер 6825884800:04:037:0161, що розташована на території с. Пасічна, бувшої Пасічнянської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. 12 червня 2019 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 47317050, державним реєстратором Ярмолинецької районної державної адміністрації Перепелицею М.В. проведено державну реєстрацію права власності позивача на вищевказану земельну ділянку. Ці обставини підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 1 жовтня 2024 року (а.с. 8). 9 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2, 0 га на строк 7 років. 21 серпня 2019 року відповідачем зареєстроване речове право оренди землі, індексний номер 48384532 (а.с. 8). Договором оренди землі сторони в п. 9 визначили річну орендну плату в розмірі 2073, 40 грн., яка становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до п. 12 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0, 3 % несплаченої суми за кожен день прострочення орендного платежу. Зазначені обставини підтверджуються копією договору оренди землі від 9 серпня 2019 року та акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 09.08.2019р. (а.с. 9-10). 21 серпня 2019 року Орендарем (ППСВ «СІМ.Я») зареєстровано право оренди земельної ділянки, строк дії: 7 років, згідно Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48384532 від 26 серпня 2019 року, державного реєстратора Горніцької Олени Ігорівни, Солобковецька сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області. Ця обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 1 жовтня 2024 року (а.с. 8). Судом встановлено, що договір оренди не визначає чітких термінів сплати за оренду землі, але орендна плата за землю п. 9 Договору визначена саме «річна», тому суд вважає за необхідне вказати належною датою строку оплати наступний день після завершення річного терміну використання земельної ділянки, тобто 10 серпня кожного року, починаючи з 2020 року Таким чином, датою початку обрахування неналежного виконання або не виконання договору Орендарем в частині відсутності оплати за Договором буде наступний день 11 серпня кожного року, починаючи з 2020 року. Так, відповідачем після укладення договору оренди землі та по теперішній час систематично не виконується обов`язок щодо своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу від 01.10.2024 року (а.с. 11-13) внаслідок чого, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладені договору, а саме: отримання доходу від орендної плати. Судом встановлено, що відповідач за період з 11 серпня 2020 року по 28 жовтня 2024 року жодного разу не сплачував позивачу орендну плату за користування його земельною ділянкою, тому заборгованість по орендній платі становить 8293, 60 грн. (2073, 40 грн. * 4 роки). Згідно із п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановленого договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 532 ЦК України \~місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання (п. 4). В договорах оренди місце виконання орендарем грошового зобов`язання по внесенню орендодавцю орендної плати не встановлено, а тому воно має виконуватися відповідно до п. 4 абзацу 2 частини 1\~ст. 532 ЦК України \~за місцем проживання орендодавця, тобто позивача. Оскільки внесення орендної плати є грошовим зобов`язанням саме відповідача, тому він має докладати зусиль для його виконання. Орендодавець, яким є позивач, відповідно до\~статті 24 Закону України «Про оренду землі» має право на своєчасне внесення орендної плати. Відповідно до частин 1, 2 статті 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договору оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, та умовами Договору. В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати КЦС від 06.03.2019 року по справі № 183/262/17 зазначено, що: «У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, с підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до п. 177 Постанови Великої палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі 3\~918/391/23 підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. Відповідно до п. 35 Договору оренди землі від 9 серпня 2019 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Так, представником відповідача не надано судом жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним позивачу орендної плати. Таким чином, оскільки відповідач систематично не сплачує орендну плату за договором оренди землі від 9 серпня 2019 року, тому необхідно розірвати договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 2, 0000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, і знаходиться за межами населеного пункту на території Пасічнянської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, кадастровий номер 6825884800:04:037:0161, укладений 9 серпня 2019 року між [PERSON] (Орендодавцем) та Приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «СІМ.Я» (Орендарем) на підставі п «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України. Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням ним рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, оскільки розірвано договір оренди землі від 9 серпня 2019 року, на підставі якого державним реєстратором Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Горніцькою О.І. прийнято рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки від 26 серпня 2019 року, індексний номер: 48384532, тому необхідно припинити речове право оренди Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «СІМ.Я» земельної ділянки з кадастровим номером 6825884800:04:037:0161, площею 2, 0000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, номер запису про інше речове право: 323953387; скасувати рішення державного реєстратора Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Горніцької Олени Ігорівни від 26 серпня 2019 року про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 2, 000 га з кадастровим номером 6825884800:04:037:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, індексний номер: 48384532, номер запису про інше речове право: 32953387. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України \~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до припису частини 2 статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10. 2011 року у справі № 6-38цс11, від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14). Отже, проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17.10.2011 року у справі № 6-42цс11) та нараховуються незалежно від вини боржника (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11). Заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (постанови Верховного Суду України від 6.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13). У зв`язку із невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати з нього на користь позивача відповідно до статті 625 ЦК України підлягають стягненню пеня за прострочення внесення орендної плати та інфляційні втрати. Судом зроблено наступний розрахунок штрафних санкцій (інфляційного збільшення та пені) за невиконання грошового зобов`язання відповідачем. Судом встановлено, що відповідач за період з 11 серпня 2020 року по 28 жовтня 2024 року жодного разу не сплачував позивачу орендну плату за користування його земельною ділянкою, тому заборгованість по орендній платі становить 8293, 60 грн. (2073, 40 грн. * 4 роки). Кількість днів у періоді з 11 серпня 2020 року по 28 жовтня 2024 року становить 1540. Так, індекс інфляції становив: у серпні 2020 року 99, 8 %; вересні 2020 року 100, 5 %; жовтні 2020 року 101, 0 %; листопаді 2020 року 101, 3 %; грудні 2020 року 100, 9 %; січні 2021 року 101, 3 %; лютому 2021 року 101, 0 %; березні 2021 року 101, 7 %; квітні 2021 року 100, 7 %; травні 2021 року 101, 3 %; червні 2021 року 100, 2 %; липні 2021 року 100, 1 %; серпні 2021 року - 99, 8 %; вересні 2021 року 101, 2 %; жовтні 2021 року 100, 9 %; листопаді 2021 року 100, 8 %; грудні 2021 року 100, 6 %; січні 2022 року 101, 3 %; лютому 2022 року 101, 6 %; березні 2022 року 104, 5 %; квітні 2022 року 103, 1 %; травні 2022 року 102, 7 %; червні 2022 року 103, 1 %; липні 2022 року - 100, 7 %; серпні 2022 року 101, 1 %; вересні 2022 року 101, 9 %; жовтні 2022 року 102, 5 %; листопаді 2022 року 100, 7 %; грудні 2022 року 100, 7 %; січні 2023 року 100, 8 %; лютому 2023 року 100, 7 %; березні 2023 року - 101, 5 %; квітні 2023 року 100, 2 %; травні 2023 року 100, 5 %; червні 2023 року 100, 8 %; липні 2023 року 99, 4 %; серпні 2023 року 98, 6 %; вересні 2023 року 100, 5 %; жовтні 2023 року 100, 8 %; листопаді 2023 року 100, 5 %; грудні 2023 року 100, 7 %; січні 2024 року 100, 4 %; лютому 2024 року 100, 3 %; березні 2024 року 100, 5 %; квітні 2024 року 100, 2 %; травні 2024 року 100, 6 %; червні 2024 року 102, 2 %; липні 2024 року 100, 0 %; серпні 2024 року 100, 6 %; вересні 2024 року 101, 5 %. Отже, індекс інфляції за весь період становить 1, 613369. Інфляційне збільшення буде становити: 8293, 60 * 1, 613369 8293, 60 = 5\~087, 04 грн. Розмір пені становить: 8293, 60 грн. (сума основного боргу) * 0, 3 % * 1540 днів = 38\~316, 43 грн. Отже, загальний розмір заборгованості становить 51\~697, 07 грн., яка складається з наступного: заборгованість по орендній платі - 8293, 60 грн., інфляційне збільшення - 5087, 04 грн., розмір пені - 38\~316, 43 грн. 10.12.2024 року відповідачем було подано заяву, у якій він просить суд застосувати строк позовної давності на підставі 267 ЦК України та відмовити в задоволенні позову про стягнення з приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «Сім.я» орендної плати, пені, інфляційних витрат на користь [PERSON] (а.с. 29). Суд приходить до переконання, що заява представника відповідача від 10.12.2024 року є безпідставною, оскільки позивачем не пропущено строків позовної давності. Так, згідно із приписами ст. ст. 260, 261 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже, карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Також згідно до п. 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, позивачем не було пропущено строку позовної давності. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 9 серпня 20219 року в розмірі 8\~293, 60 грн.; пеню в розмірі 38\~316, 43 грн.; інфляційні втрати в розмірі 5\~087, 04 грн., а всього 51\~697, 07 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до припису ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 7). Позовні вимоги позивача задоволені повністю, а саме: три позовні вимоги немайнового характеру та одна позовна вимога майнового характеру в сумі 51\~697, 07 грн. Тому слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 8\~803, 30 грн. (5169, 70 грн. + 1211, 20 грн. * 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved