Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року задоволено частково позов [PERSON] до Зразково-показового оркестру Збройних Сил України, Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Визнано незаконним та скасовано пункт 3 наказу Начальника оркестру-художнього керівника Зразково-показового оркестру Збройних Сил України від 17 січня 2022 року №9, яким звільнено 17 січня 2022 року працівника Збройних Сил України [PERSON] , артиста першої категорії оркестрового взводу Зразково-показового оркестру Збройних Сил України, відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України за підстав передбачених контрактом (п.1.1 до комплектування цієї посади військовослужбовцем). Поновлено [PERSON] на посаді артиста першої категорії оркестрового взводу Зразково-показового оркестру Збройних Сил України. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зразково-показового оркестру Збройних Сил України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2022 року по 20 січня 2025 року у розмірі 360040,25 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зразково-показового оркестру Збройних Сил України на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. 27.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 50000,00 грн. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК). У судовому засіданні представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. У судовому засіданні представники відповідачів просили відмовити у задоволенні заяви з підстав непідтвердження адвокатстких витрат. Також просив врахувати фінансовий стан відповідачів і непідйомну суму правових витрат зазначених позивачем для обох відповідачів в період триваючої збройної агресії. Суд, дослідивши матеріали справи та подану заяву, приходить до наступних висновків. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року задоволено частково позов [PERSON] до Зразково-показового оркестру Збройних Сил України, Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Визнано незаконним та скасовано пункт 3 наказу Начальника оркестру-художнього керівника Зразково-показового оркестру Збройних Сил України від 17 січня 2022 року №9, яким звільнено 17 січня 2022 року працівника Збройних Сил України [PERSON] , артиста першої категорії оркестрового взводу Зразково-показового оркестру Збройних Сил України, відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України за підстав передбачених контрактом (п.1.1 до комплектування цієї посади військовослужбовцем). Поновлено [PERSON] на посаді артиста першої категорії оркестрового взводу Зразково-показового оркестру Збройних Сил України. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зразково-показового оркестру Збройних Сил України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2022 року по 20 січня 2025 року у розмірі 360040,25 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зразково-показового оркестру Збройних Сил України на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, до заяви додано: копію договору про надання правової допомоги №497 від 09 лютого 2022 року; копію додатку №1 від 09 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги на суму 50000 грн; квитанція №3178276 від 24 січня 2025 року на суму 50000 грн; копія акту про надану правову допомогу №1 від 24 січня 2025 року на суму 50000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) від 24 січня 2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі №756/2114/17 від 13 лютого 2019 року, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу та кількістю судових засідань, враховуючи заперечення відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 грн правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial