Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси, через свого представника за довіреністю адвоката Сечка Сергія Володимировича, з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.04.2023 близько 21-00 год., в м. Черкаси по вул.Г.Сагайдачного, 175/2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2023 по справі про адміністративне правопорушення № 711/2402/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 3475452. Власник пошкодженого автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП від 20.04.2023 та заявою про страхове відшкодування від 28.04.2023. Ці заяви були розглянуті, а пошкодження автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, визнано страховим випадком. Крім того, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 12000грн. 00коп., відповідно до платіжного документу від 03.05.2023. Таким чином, позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 12000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір за подачу позовної заяви. Ухвалою суду від 19.12.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання представник позивача ПрАТ\~«Страхова група «ТАС» не з`явився, хоча судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом представник позивача ПрАТ\~«Страхова група «ТАС» за довіреністю адвокат Сечко С.В. подав письмове клопотання від 14.01.2025 про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Не заперечував стосовно ухвалення судом заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п.\~3 ч.\~8 ст.\~128, ст.\~131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.04.2023 близько 21-00 год., в м. Черкаси по вул. Г. Сагайдачного, 175/2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 711/2402/23 [PERSON] визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп. Суд звертає увагу на те, що дані обставини не доказуються при розгляді цієї справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яким визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 3475452. Власник пошкодженого автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП від 20.04.2023 та заявою про страхове відшкодування від 28.04.2023. Ці заяви були розглянуті, а пошкодження автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Крім того, встановлено, що страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 12000грн. 00коп., відповідно до платіжного документу від 03.05.2023 та на підставі акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), ремонтної калькуляції від 28.04.2023, страхового акту від 02.05.2023 та розрахунку суми страхового відшкодування. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України «Про страхування». Статтею першою даного Закону визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Предметом договору\~страхування є\~передача страхувальником\~за плату\~ризику,\~пов`язаного з\~об`єктом страхування,\~страховику на\~умовах,\~визначених договором\~страхування або\~законодавством України. Об`єктом\~страхування можуть\~бути: життя,\~здоров`я,\~працездатність та/або\~пенсійне забезпечення; майно\~на праві\~володіння,\~користування і\~розпорядження та/або\~можливі збитки\~чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (стаття 980 ЦК України). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом ст. 1191 ЦК України. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самостійно залишив місце пригоди. Слід зазначити, що відповідач після скоєння ДТП, самовільно залишив місце пригоди, що встановлено постановою суду від 05.05.2023 (справа №711/2402/23). Вирішуючи даний спір, судом достеменно встановлено, що на підставі: акту огляду транспортного засобі (дефектна відомість); ремонтної калькуляції № 07141_34 від 28.04.2023; страхового акту № 08363/34/923 від 02.05.2023 та розрахунку суми страхового відшкодування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 12000 грн. 00коп., про що свідчить платіжна інструкція № 334408 від 03.05.2023. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, - необхідно стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 12000 грн. 00 коп. При цьому, слід зазначити, що відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень, в тому числі щодо розміру відшкодування. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 грн. (платіжна інструкція № 32760 від 18.10.2024), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved