Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 127404,68 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 28.02.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №10001562013802, за яким [PERSON] надано кредит у сумі 50000 грн. 16.07.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001638083701, за яким [PERSON] надано кредит у сумі 62775 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 складає: по кредитному договору від 28.02.2020 №1001562013802 60678,19 грн., з яких: 23247,09 грн. заборгованість за кредитом; 6,1 грн. заборгованість за процентами; 37425 грн. заборгованість за комісією. По кредитному договору від 16.07.2020 №10001638083701 66725,49 грн., з яких 37834,79 грн. заборгованість за кредитом;10,67 грн. заборгованість за процентами; 28881,03 грн. заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам становить станом на 31.10.2024 127404,68 грн. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001562013802 від 28.02.2020, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником, шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» - pumb.ua. Представником позивача зазначено, що оскільки кредитний договір від 28.02.2020 №1001562013802 укладено між сторонами процесу 28.02.2020, а платежі відповідач здійснював до 24.10.2021, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. 17 січня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 10 лютого 2025 року з повідомленням (однак без виклику) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, хоча про день розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням вих..№0610224612713.. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечують (а.с.5 позовної заяви). Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного провадження у справі (а.с.27-29), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії заяви №1001562013802 від 27.02.2020 (а.с.8) судом встановлено, що 27.02.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №10001562013802, за яким [PERSON] надано кредит у сумі 50000 грн. Із копії паспорта громадянина України, виданого 30.11.2009 (а.с.8 зворотній бік) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народився в селі Юрківці Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрований по [ADDRESS] . Із копії заяви №1001638083701 від 16.07.2020 (а.с.9) судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким [PERSON] надано кредит у сумі 62775 грн. Із копії письмової вимоги (повідомлення) від 04.11.2024 вих..№КНО-44.2.2/683 (а.с.12 зворотній бік) судом встановлено, що на адресу [PERSON] направлено письмову вимогу про сплату заборгованості за кредитними договорами №10001562013802 від 28.02.2020, №1001638083701 від 16.07.2020 на загальну суму 127404,68 грн. Із копій платіжних інструкцій №TR.41253033.5515.359 від 27.02.2020 та №TR.43107582.83909.13604 від 16.07.2020 (а.с.13) судом встановлено, що 27.02.2020 [PERSON] перераховано кошти в сумі 50000,00 грн. та 16.07.2020 перераховано кошти в сумі 62775,00 грн. Як слідує із розрахунків заборгованості по кредитних договорах відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість по кредитному договору від 28.02.2020 №1001562013802 60678,19 грн., з яких: 23247,09 грн. заборгованість за кредитом; 6,1 грн. заборгованість за процентами; 37425 грн. заборгованість за комісією. По кредитному договору від 16.07.2020 №10001638083701 66725,49 грн., з яких 37834,79 грн. заборгованість за кредитом; 10,67 грн. заборгованість за процентами; 28881,03 грн. заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам становить станом на 31.10.2024 127404,68 грн. (а.с.13 зворотній бік-17). Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що після підписання кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Окрім того, встановлено, що відповідач [PERSON] останній раз вніс суму коштів на погашення заборгованості за наданими кредитами 184,29 грн.16.10.2021 та 35,77 грн. 28.10.2021. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку були укладені кредитні договори, на підставі яких між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредитів у сумі 127404,68 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №389 від 20.12.2024, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422 гривні 40 копійок, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved