Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Адвокат Примаков К.О., який діє в інтересах\~позивача\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради\~та просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , а саме право власності 1/3 частини квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.03.1998 року, та право власності на 2/3 частини в порядку спадкування, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від. 25.03.1998 року, квартиру [ADDRESS] , приватизували [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. За договором дарування від 14 липня 1999 року, [PERSON] подарувала чоловіку [PERSON] 1/3 частину квартири. За таких підстав [PERSON] , став власником 2/3 частини квартири. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] .. За життя він заповіт не складав. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, як дружина спадкодавця. Однак в свідоцтві про укладання шлюбу та в книзі реєстрації актів цивільного стану про шлюб позивачка помилково зазначена [PERSON] , а не [PERSON] як зазначено в паспорті. [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки сумісно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та заяви про відмову у прийнятті спадщини не подавала. Після смерті [PERSON] , приватний нотаріус Волошко О.М., завела спадкову справу, однак не видала свідоцтво про право на спадщину, оскільки: в свідоцтві про народження (на російській мові) позивачка зазначена « [PERSON] »; в свідоцтві про укладання шлюбу зазначено, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] ; в паспорті позивачка зазначена як [PERSON] ; окрім того в свідоцтві про шлюб зазначено що шлюб укладений 17.11.1974 року, а згідно до витягу з реєстру актових записів зазначено, що шлюб уклався 01.12.1974 року. Тобіж є різниця дати реєстрації шлюбу між записом в свідоцтві про одруження та в реєстрі актових записів; в свідоцтві про право власності на квартиру позивачка також зазначена як [PERSON] . Таким чином із за невірно переводу з російської на українську мови, а також помилки дати реєстрації шлюбу при внесенні відомостей в реєстр актових записів, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] намагалася виправити помилки, зверталася до органів РАЦС, однак їй надали відповідь що в книзі реєстрації актів цивільного стану про народження за 1944-1945 рік та поновленних актових записів по Волочинському за 1945 рік [PERSON] не значиться. Книга реєстрації актів цивільного стану про народження по с. Залужжя Білогірського (до 1959 року Плужснького) Хмельницької області за 1944, 1945 рік на державне зберігання не надходили. З огляду ва вказані обставини позивач звернулася до суду з даним позовом з метою захисту своїх прав. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Сторони на їх представники в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача, адвоката Примакова К. О., до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує. Від представника відповідача до суду скеровано заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом також встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від. 25.03.1998 року, квартиру [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому №С-592 від 13.03.1998 року приватизували та отримали у власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі договору дарування від 14 липня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А., [PERSON] , отримав у власність 1/3 частину квартири, яка була йому подарована [PERSON] . За таких підстав [PERSON] , став власником 2/3 частини квартири. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . За життя він заповіт не складав. \~ \~ \~ \~У відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~1223\~ЦК України,\~ у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Оскільки [PERSON] , який помер [INFO] , за життя заповіт не складав, то спадщина приймається за законом. \~ \~ \~ \~Згідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності\~до ч.1\~ст.1261\~ЦК України,\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] , у відповідності до зазначеної правової норми є спадкоємцем першої черги за законом, як дружина спадкодавця. Те, що [PERSON] , була дружиною спадкодавця, підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу [NUMBER] , видане 17.11.1974 року видане Бобринецьким районним відділом РАЦС Кіровоградської області, актовий запис №175. В свідоцтві про укладання шлюбу зазначено, що шлюб уклався між [PERSON] та [PERSON] , після укладання шлюбу заявниця залишила дівоче прізвище [PERSON] . Таким чином в паспорті позивачка зазначена [PERSON] , а в свідоцтві про шлюб [PERSON] . У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~ [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки сумісно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та заяви про відмову у прийнятті спадщини не подавала. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом криворізького районного нотаріального округу Волошко О.М., 11.02.2023 року була відкрита спадкова справа №70252858. Судом була досліджена копія спадкової справи, яка підтверджує ту обставину, що лише [PERSON] прийняла спадщину, оскільки сумісно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, більше ніхто зі спадкоємців спадщину не прийняв, заяв при прийняття спадщини не подавав. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В матеріалах спадкової спарви також мається Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. \~ \~ \~ \~В своїй Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає, що: в свідоцтві про народження (на російській мові) [NUMBER] видане Волочиським рай бюро РАЦС, заявниця зазначена, що [INFO] в с. Залужжя Плужанського району народилася « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актових записів про народження 12.08.1944 року зроблений актовий запис №7; відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] , видане 17.11.1974 року видане Бобринецьким районним відділом РАЦС Кіровоградської області, актовий запис №175, шлюб уклався між [PERSON] та [PERSON] , а на теперішній час спадкоємця зазначена як [PERSON] . Окрім того в свідоцтві про шлюб зазначено що шлюб укладений 17.11.1974 року, а згідно до витягу з реєстру актових записів зазначено, що шлюб уклався 01.12.1974 року. Тобіж є різниця дати реєстрації шлюбу між записом в свідоцтві про одруження та в реєстрі актових записів. Позивачем вчинялися дії з метою врегулювання спору у позасудовий спосіб. Так, позивач звернулася до Державного архіву Хмельницької області, однак їй надали відповідь що в книзі реєстрації актів цивільного стану про народження за 1944-1945 рік та поновлення актових записів по Волочинському за 1945 рік [PERSON] не значиться. Книга реєстрації актів цивільного стану про народження по с. Залужжя Білогірського (до 1959 року Плужснького) Хмельницької області за 1944, 1945 рік на державне зберігання не надходили. Оскільки відсутня книга реєстрації актів цивільного стану в якій було зазначено народження [PERSON] то і не можливо виправити помилки в її народженні та даті укладення шлюбу, а також номеру актового запису. Суд вважає, що позивачем доведено, що вона є дружиною спадкодавця, а також встановлення факту належності право установчого документу Свідоутва про право власності на житло, отримане нею у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду, оскільки: згідно до паспорту [PERSON] народилася [INFO] в с. Залужжя, Плужанського району; В свідоцтві про народження заявниця на російській мові зазначена [PERSON] , народилася [INFO] в с. Залужжя, Плужанського району; в свідоцтві про одруження заявниця також зазначена як [PERSON] , дана народження [INFO] , місце народження - с. Залужжя, Плужанського району, шлюб укладений з [PERSON] , [INFO] . Таким чином в зазначених документах заявниці зазначена одна і та ж дата народження та одне місце народження, одне і те ж ім`я та по батькові, однак в прізвищі різниця лише в одній букві [PERSON] . Суд зауважує, що різне написання прізвищ зумовлено специфікою перекладу прізвища з іноземної мови на державну. З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки некоректної документальної фіксації особових імен або імен по батькові, прізвищ під впливом російської вимови та фонетичних говіркових особливостей в ситуації контактного білінгвізму, відхилення орфографічних норм і правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. \~ \~ \~ \~Окрім того, згідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.03.1988 року, видане згідно до розпорядження С-592 від 13.03.1988 року, в приватизації квартири [ADDRESS] , приймали участь та набули у власність на зазначену квартиру: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] потім, 14 липня 1999 року подарувала свою частку квартири [PERSON] .. Також, відповідно положень ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно правового висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) та у справі № 592/7860/17 (провадження № 61-43757св18), за таких обставин, належним способом захисту у такому випадку є звернення спадкоємців про визнання права на спадщину. З позовних вимог [PERSON] вбачається, що фактично виник спір з приводу визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті її чоловіка. В той же час, позивач не позбавлена права звернутись за захистом свого порушеного право у спосіб, передбачений ч.2 ст.\~1223\~ЦК України . Крім того, факти родинних стосунків підлягають встановленню при розгляді позовних вимог про визнання за ним права власності на спадщину. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (Постанова від 21 жовтня 2020 року, справа № 592/7860/17, провадження № 61-43757св18), зазначає, що юридичний факт підлягає встановленню при вирішенні спадкового спору, а не як окрема позовна вимога. \~ \~ \~ \~У даному випадку, встановлення факту родинних стосунків та факту належності правоустановчого документу необхідне позивачеві для реалізації свого права на спадщину та впливає на спадкові права відповідача, зокрема, визнання за ним права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та задоволення позову.

Outcome: approved