Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON] , який помер [INFO] , був його батьком, а також чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько, а [INFO] мати [PERSON] . Після смерті батьків заявнику у спадок залишився будинок, однак під час підготовки документів для оформлення спадщини ним було виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах. Так, відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 02 лютого 1963 року у графі батько вказано « [PERSON] »; у свідоцтві про одруження його батьків також значиться як [PERSON] , а мати [PERSON] , однак у свідоцтві про смерть батька, свідоцтві про право власності та свідоцтві про право на спадщину за законом від 21 червня 1988 року, його ім`я та по батькові вказано « [PERSON] ». Оскільки вказані розбіжності в написанні імені та по батькові померлого батька у документах перешкоджають йому оформити право на спадкування, тому заявник звернувся до суду з цією заявою та просить суд встановити родинні відносини між ним, померлим батьком і дружиною померлого. У судове засідання учасники не з`явилися.\~ Представник заявника адвокат Зизич Н.Ю. подала заяву, в якій просила суд розглянути справу в їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому залишила вирішення заяви на розсуд суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, як установлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові батька заявника вказано як [PERSON] . Також установлено, що у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , його батько також значиться як [PERSON] . Однак, з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 1988 року встановлено, що ім`я та по батькові батька заявника [PERSON] вказано як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Судом установлено, що заявник не має іншої можливості підтвердити факт\~родинних відносин з померлим батьком, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав заявником, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Надані [PERSON] докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між ним, померлим батьком і дружиною померлого. Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Отже, з огляду на наведене та те, що заявник не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для нього юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved