Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просив встановитифакт родинних відносин, а саме, те що він є рідним сином [PERSON] , [INFO] , та народився у селі Балцата Кріулянського району країни Молдова. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначав, що для оформлення громадянства Угорщини, він через свого представника звернувся до органу РАЦС із заявою про отримання дублікату свідоцтва про народження. Проте, виявилось що у його свідоцтві про народження вказане не вірне прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У заявника є фото його свідоцтва про народження виданого 28.05.1977 року, в якому прізвище вказане правильно - « [PERSON] ». Однак, згідно витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження його прізвище та прізвище його батька вказано « [PERSON] ». Проте у свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище його батька вказане вже « [PERSON] ». Він знову звернувся до органу ДРАЦС за витягом про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, однак у витязі від 06.11.2024 року прізвище його батька вказане вже інше « [PERSON] », однак, як роз`яснили представники органу ДРАЦС не розуміло, як така помилка з`явилась в реєстрі, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2024 року визначено головуючого суддю Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю. О. (а.с. 19-20). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 23). Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, представник направив до суду заяву, у якій просив розглядати заяву без його участі, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримує та просить задовольнити (а.с. 59). Заінтересова особа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника у судове засідання не забезпечила, направили до суду заяву, у якій просили розглядати справу без представника відділу за наявними документами та доказами, з урахування фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив провести судове засідання без його участі, заяву визнає з викладених у ній підстав та просить задовольнити (а.с. 61). Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] народився « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.1962 року (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00047823982 від 06.11.2024 року 23.12.1965 року зареєстровано актовий запис про шлюб №10096, відомості про чоловіка « [PERSON] », відомості про дружину [PERSON] (а.с. 7). 28.10.1986 року шлюб між « [PERSON] » та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.2024 року (а.с. 13). [INFO] народився « [PERSON] », про що складено актовий запис про народження №1646 від 28.05.1977 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.1977 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00047746542 від 31.10.2024 року 28.05.1977 року внесено відомості про народження « [PERSON] », відомості про батька « [PERSON] »., відомості про матір [PERSON] , актовий запис про народження №1646 (а.с. 8). Згідно копії листа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.12.2024 року №2036/33.8-80 Святошинськии (Ленінградським) відділлом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано народження « [PERSON] », [INFO] , про що складено актовий запис № 1646 від 28.05.1977 року, відомості про батьків: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Реєстрацію проведено батьком дитини та проставлено його підпис в актовому записі. Відомості внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян повністю відповідають відомостям вказаним у паперовому носії даного актового запису який перебуває на зберіганні. Актовий запис сертифікований, долучений до Реєстру електронних копій актових записів цивільного стану та підписаний кваліфікованим електронним підписом посадової особи відділу (а.с. 42-43). В судовому засідання допитаний в якості свідка [PERSON] , який показав суду, що заявник його брат, та якого прізвище вказане « [PERSON] ». Їх батько народився під м.Кішенів, він українець. Його брат хоче отримати громадянство Молдови. У батька та брата не збігається одна літера в прізвищі. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Таким чином, приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. При цьому, суд враховує, що метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права оформлення громадянства Угорщини, при цьому в іншому порядку встановити факт родинних відносин не вдається за можливе, оскільки вирішення такого питання за діючим законодавством визначене лише у судовому порядку. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, з урахуванням доказів, наданих заявником та досліджених під час судового розгляду справи, пояснень свідка, наданих в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є доведеним, заява підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне судові витрати залишити за заявником. Враховуючи викладене,

Outcome: approved