Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

19 вересня 2024р. [PERSON] звернулась до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просила: визнати частково недійсною додаткову угоду від 04 січня 2022 року, укладену між нею та Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області, до договору оренди двох земельних ділянок загальною площею 50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, укладеного 02 червня 2004 року, між нею та Старокостянтинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Старокостянтинівському районному центрі Державного земельного кадастру у книзі реєстрації договорів тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) записом за №778 від 22.06.2004 року, в частині ставки і розміру орендної плати та дати укладення угоди; внести зміни до додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №778 від 02 червня 2004 року, укладеної між Старокостянтинівською міською радою та нею, виклавши у наступній редакції дату її укладення - 20 вересня 2022 року; внести зміни до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №778 від 02 червня 2004 року, укладеної між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією та нею, виклавши у наступній редакції: положення абз.2 п.4.1 додаткової угоди - Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 0,6 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та становить 10635.4 грн. в рік; п.4.2 додаткової угоди - Орендна плата вноситься щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, в сумі 882.28 грн. в місяць на рахунок UA448999980334199815000022751 код 37971775 реквізити банку: Казначейство України (ЕАП код платежу 18010900, одержувач коштів - Старокостянтинівське ГУК Хмельницької області Старокостянтинівська міська територіальна громада). В обґрунтування позову посилалась на те, що 05 травня 2004 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією та позивачем [PERSON] було укладено договір оренди двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 50 га, в тому числі ріллі 50 га, із земель запасу колишньої Пеньківської сільської ради колишнього Старокостянтинівського району, згідно з кадастровими планами (схемами) розташування земельних ділянок, які є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до п.2.2 Договору нормативно грошова оцінка земельних ділянок наведена окремою довідкою, що додається і є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно довідки Старокостянтинівського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області від 05.05.2004 року вартість одного га сільськогосподарських угідь у Пеньківській сільській раді без урахування коефіцієнтів індексації складала 3931,10 грн. Виходячи з цієї вартості нормативна грошова оцінка двох земельних ділянок площею 50 га становила 196550 грн. Земельна ділянка площею 40 га надавалась у тимчасова платне користування на умовах оренди з моменту підписання акту прийому-передачі до 01.01.2009 року, а земельна ділянка площею 10 га з 30.10.2004 року до 01.01.2009 року. Пунктом 4.1 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 25 грн. за 1 га і на 2004 рік складала 1000 грн., виплачується по 500 грн. до 01.08.2004 року та 01.12.2004 року. За 2005-2008 роки розмір орендної плати становив 1250 грн. і вноситься в рівних частинах по 625 грн. до 01 серпня та 01 грудня кожного року. Отже, розмір орендної плати на день укладення договору складав 0,6% від нормативної грошової оцінки. Додатковою угодою до договору оренди земельних ділянок, зареєстрованого за №778 від 02.06.2004 року були внесені зміни до п.3.1 розділу 3 «Строк дії договору» та п.4.1 розділу 4 «Орендна плата». Пункт 3.1 викладений в наступній редакції «Земельні ділянки надаються у тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 01 січня 2053 року», а пункт 4.1 - «Орендна плата за землю встановлюється в грошовій формі і становить 25 грн. за га, що становить 1250 грн. Виплачується в рівних долях, щомісячно, тобто по 104,17 грн. за місяць кожного року оренди». Позивач вказує, що у грудні 2020 року орендована нею земельна ділянка площею 50 га, кадастровий номер 6824286700:07:013:0005, була передана у комунальну власність Старокостянтинівській міській раді Старокостянтинівської міської ОТГ Хмельницької області та в 2021 році відповідачем проведена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яку позивач орендує. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 50 га, кадастровий номер 6824286700:07:013:0005, її вартість складає 1772564,79 грн. Згідно з додатком №4 до рішення Старокостянтинівської міської ради від 09.07.2021р. №5/6/VІІІ «Про встановлення місцевих податків та зборів з 01.01.2022 року на території Старокостянтинівської міської територіальної громади» розмір орендної плати за земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік. Позивач зазначає, що 22 серпня 2022 року Старокостянтинівська міська рада надіслала їй додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки без зазначення дати її укладення про внесення змін до розділу 4 «Орендна плата», якою розмір орендної плати безпідставно збільшено до 12 % і з таким розміром орендної плати вона була не згідна. Однак разом з додатковою угодою вона отримала від начальника управління земельних ресурсів виконавчого комітету міської ради листа за №01-14/311/2022 від 22.08.2022 року в якому, як зазначає позивач, їй погрожував достроковим розірванням договору оренди у разі не підписання додаткової угоди, чим вчинив психологічний тиск на неї. Також, позивач, вказує, що є інвалідом 2 грп. і прибуток від обробітку орендованої землі є основним доходом її сім`ї, тому боячись втратити земельну ділянку, вона була вимушена під психологічним тиском 20 вересня 2022 року підписати додаткову угоду на невигідних для себе умовах. Однак згідно з даними додаткової угоди їй, не зрозуміло з яких причин, датована 04 січням 2022 року, тоді як вона підписала її 20.09.2022 року. Зі змісту додаткової угоди видно, що нею внесені зміни до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованої за №778 від 02 червня 2004 року, в частині розділу 4 «Орендна плата», зокрема, п.4.1 і п.4.2 викладені в наступній редакції: п.4.1 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2022 року становить 1772564.79 грн. (згідно з витягом з технічної документації про нормативні грошову оцінку земельної ділянки від 30.11.2021 року). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та становить 212708 грн. в рік; п.4.2 орендна плата вноситься щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, в сумі 17726 грн. в місяць на рахунок Старокостянтинівської міської територіальної громади. За 2022-2023 роки нею сплачено орендна плата відповідно до податкових повідомлень. Разом з тим, в кінці 2023 року працівники податкової служби пообіцяли їй зарахувати надлишково сплачену орендну плату за період з січня по вересень 2022 року, однак в подальшому відмовились це зробити. Позивач вважає, що зазначена додаткова угода є незаконною, за виключенням збільшенням розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. До переліку повноважень селищних рад у галузі земельних відносин, визначеного у ст.12 ЗК України, не належить законодавче встановлення або зміна граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі повноваження з огляду на положення ст.288 Податкового Кодексу України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в Україні. Тому рішення органу місцевого самоврядування не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, оскільки орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, бо такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у Податковому кодексі України. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Так, відповідач вказує, що рішенням сесії Старокостянтинівської міської ради від 09 липня 2021 року № 5/6/VІІІ «Про встановлення місцевих податків та зборів з 01 січня 2022 року на території Старокостянтинівської міської територіальної громади» були затверджені ставки орендної плати, які вступили в дію з 01 січня 2022 року і ставка земельного податку встановлена на рівні 1% для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно ставка орендної плати за земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 12 %, отже ставка орендної плати за земельні ділянки не може бути на рівні 0,6 %, як вказує позивач. Відповідно до вищевикладеного, була підготовлена та добровільно підписана сторонами з відповідними змінами додаткова угода до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за №778 від 02.06.2004р. з кадастровим номером 6824286700:07:013:0005, площею 50 га розташованої на території Пеньківського старостинського округу, яка надавалась для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник відповідача зазначає, що лист начальника управління земельних ресурсів виконавчого комітету міської ради не несе будь яких погроз позивачу, так як є стандартним попередженням про можливі наслідки та має формальне значення. Посилання позивача про завищених ставок орендної плати спростовуються ст.288 ПК України, де визначено мінімальну та максимальну ставку орендної плати за земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кравчук В.М. підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав. В судовому засіданні представники відповідача - Тарасюк В.Я. та Книш О.А. заперечили проти задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Статтями 13 та 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Громадяни, для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Відповідно до положень ст.ст.142, 143 Конституції України до матеріальної основи місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Згідно ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1, 2, 4, 11 ст.93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватись в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років. Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років. В судовому засіданні встановлено, що 05 травня 2004 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладено договір оренди двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 50 га, в тому числі ріллі 50 га, із земель запасу колишньої Пеньківської сільської ради колишнього Старокостянтинівського району, згідно з кадастровими планами (схемами) розташування земельних ділянок, які є невід`ємною частиною даного договору. Договір зареєстровано Старокостянтинівським районним центром Держземкадастру у книзі реєстрації договорів тимчасового користування землею ( в тому числі і на умовах оренди) записом 778 від 02.06.2004р. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок наведена окремою довідкою, що додається і є невід`ємною частиною цього Договору. Як вбачається з даних довідки Старокостянтинівського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області від 05 травня 2004 року вартість 1 га сільськогосподарських угідь у Пеньківській сільській раді Старокостянтинівського району (без урахування коефіцієнтів індексації) орних земель складає 3931,10 грн. Таким чином, нормативна грошова оцінка двох земельних ділянок площею 50 га на час укладення, вищевказаного договору оренди земельних ділянок, становила 196550 грн. Порядок та розмір орендної плати, визначені п.4.1 Договору, згідно якого орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 25 грн. за 1 га і на 2004 рік складає 1000 грн., виплачується по 500 грн. до 01 серпня 2004 року та 01.12.2004 року. За 2005-2008 роки розмір орендної плати становить 1250 грн. і вноситься в рівних частинах по 625 грн. до 01 серпня та 01 грудня кожного року. З наведеного вбачається, що розмір орендної плати на день укладення договору складав 0,6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (1250 грн.: 196550 грн. х 100). Відповідно до п.4.3 Договору орендна плата за землю може пропорційно змінюватись при зміні податку за землю, відповідно до Законів України, при цьому Договірні сторони укладають додаткову угоду, яка стає невід`ємною частиною цього договору. Пунктом а) 9.1.2 Договору передбачено право орендодавця вносити зміни в розділ 4 Договору щодо розміру і строків внесення плати за землю в разі зміни ставки земельного податку в законодавчому порядку. Також, п.11.1 Договору передбачено, що зміна умов договору оренди можлива за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди, спір вирішується у судовому порядку. Встановлено, що 13 грудня 2005 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладено додаткову угодою до договору оренди земельних ділянок, зареєстрованого за №778 від 02.06.2004 року, якою були внесені зміни до п.3.1 розділу 3 «Строк дії договору» та п.4.1 розділу 4 «Орендна плата» і п.3.1 викладений в наступній редакції «Земельні ділянки надаються у тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 01 січня 2053 року», а п.4.1 викладений в наступній редакції «Орендна плата за землю встановлюється в грошовій формі і становить 25 грн. за га, що становить 1250 грн. Виплачується в рівних долях, щомісячно, тобто по 104,17 грн. за місяць кожного року оренди». Додаткова угода до договору оренди земельних ділянок зареєстрована Старокостянтинівським районним центром Держземкадастру у книзі реєстрації договорів тимчасового користування землею ( в тому числі і на умовах оренди) 28.12.2005р. Згідно даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 50 га, кадастровий номер 6824286700:07:013:0005 від 30.11.2021 р. складає 1772564,79 грн. Як вбачається з витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №317371076 від 12.12.2022р. зареєстровано договір оренди земельних ділянок площею 50 га. від 05.05.2004р. між орендодавцем Старокостянтинівська РДА та орендарем [PERSON] , додаткова угода до договору оренди земельної ділянки №778 від 02.06.2004р. Як вбачається з додатку №4 до рішення Старокостянтинівської міської ради від 09.07.2021 року №5/6/VІІІ «Про встановлення місцевих податків та зборів з 01.01.2022р. на території Старокостянтинівської міської територіальної громади» розмір орендної плати за земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1 та 3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою ст.231 ЦК України визначено, що правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Встановлено, що 22 серпня 2022 року за вих.№01-14/311/2022 начальником управління земельних ресурсів виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради було направлено лист [PERSON] , в якому повідомлено, що згідно рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 09 липня 2021 року № 5/6/VІІІ «Про встановлення місцевих податків та зборів з 01 січня 2022 року на території Старокостянтинівської міської територіальної громади» були затверджені ставки орендної плати, які вступили в дію з 01 січня 2022 року. Відповідно до вищевикладеного, до договору оренди було внесено зміни в розділ 4 «орендна плата», угода відправлено адресату поштою за місцем проживання, зазначено клопотання про повернення погодженої угоди в управління земресурсів, а також вказано, що у разі ігнорування даного листа Старокостянтинівська міська радою буде ініціювати перед депутатами про дострокове розірвання договору оренди. Як вбачається з додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за №778 від 02 червня 2004 року, внесено зміни до договору оренди земельної ділянки, а саме п.4.1, 4.2 розділу 4 «Орендна плата», викладено в наступній редакції: п.4.1 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, станом на 01.01.2022 року становить 1772564,79 грн. (Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.11.2021 року). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та становить 212708,00 грн. в рік; п.4.2 - Орендна плата вноситься щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, в сумі 17726,00 гри. в місяць на рахунок UA448999980334199815000022751 код 37971775 реквізити банку: Казначейство України (ЕАП код платежу 18010900, одержувач коштів - Старокостянтинівське ГУК Хмельницької області Старокостянтинівська міська територіальна громада. Інші умови договору залишаються без змін. Разом з тим, датою укладення вказаної додаткової угоди зазначено як «04 січня 2022 року», тобто ще до направлення вищевказаного листа 22 серпня 2022 року за вих.№01-14/311/2022 з повідомленням про зміну розміру орендної плати та пропозицією підписати відповідну додаткову угоду, при тих обставинах, що датою підписання додаткової угоди орендарем [PERSON] зазначено, як «20 вересня 2022 року» . Частинами першою та другою ст.21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Відповідно до\~абз.1\~п.п.288.5.1.\~п.288.5\~ст.288\~Податкового кодексу\~України розмір\~орендної плати\~встановлюється у\~договорі оренди,\~але річна\~сума платежу не\~може бути\~меншою за\~розмір земельного\~податку: для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Тобто дана норма закону є спеціальною нормою для встановлення мінімального і максимального розмірів орендної плати щодо сільськогосподарських угідь. Як було зазначено вище, згідно п.4.1 Договору оренди землі від 02 червня 2004 року з та з урахуванням змін внесених додатковою угодою до договору оренди від 13 грудня 2005 року, розмір орендної плати складав 0,6% від нормативної грошової оцінки. Натомість, як зазначено вище, додатковою угодою від 04 січня 2022 року до договору оренди землі від 02 червня 2004 року, встановлено розмір орендної плати - 12% , що суперечить положенням абз.1 п.п.288.5.1. п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України (для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки). Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 09 листопада 2021 року у справі №635/4233/19 визначила правову позицію щодо повноважень міських рад у галузі земельних відносин, передбачених ст.12 Земельного Кодексу України, щодо встановлення або зміни граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Так, Велика Палата Верховного Суду свою правову позицію обґрунтовувала тим, що згідно із ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. До переліку повноважень селищних рад у галузі земельних відносин, визначеного у ст.12 ЗК України, не належить законодавче встановлення або зміна граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі повноваження з огляду на положення ст.288 Податкового Кодексу України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в Україні. Рішення органу місцевого самоврядування не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, так як орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у Податковому кодексі України. Рішення органів місцевого самоврядування можуть бути підставою для внесення змін, якщо сторони договору оренди безпосередньо в самому договорі передбачили таку підставу для зміни розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору. Враховуючи ті обставини, що станом на час підписання додаткової угоди - вересень 2022 року позивач [PERSON] [INFO] була особою похилого віку (мала 63 роки), з 2012 року є інвалідом другої групи довічно (паспорт [NUMBER] від 31.01.2001р., довідка Старокостянтинівської МСЕК серія 10 ААБ №566941 від 29.10.2012р.), а також ті обставини, що у листі начальника управління земельних ресурсів виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради вих.№01-14/311/2022 від 22.08.2022 року, зазначено, що у разі ігнорування цього листа про підписання додаткової угоди буде ініційовано перед депутатами питання про дострокове розірвання договору оренди, тому суд погоджується з твердження позивача, що додаткова угода до договору оренди землі від 05.05.2004 року була укладена нею під психологічним тиском. З огляду на викладене, порушене право [PERSON] підлягає захисту у обраний нею спосіб, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 09 листопада 2021 року у справі №635/4233/19,в зв`язку із чим позов слід задовольнити у повному обсязі. Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн. судового збору, оскільки відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, як інвалід другої групи. На підставі викладеного,

Outcome: approved