Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[INFO] в селищі міського типу Миколаївка Березівського району Одеської області помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається в тому числі з частки майнових прав засновника (члена) Селянського (Фермерського) господарства «ДРОЗД», Код ЄДРПОУ 32021063, місцезнаходження якого: 67000, Одеська область, Миколаївський район, селище міського типу Миколаївка, вул. Інтернаціональна, будинок 16А, так як на час відкриття спадщини [PERSON] був засновником Селянського (Фермерського) господарства «ДРОЗД», створеного у 2002 році, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. [PERSON] , як син, від спадщини не відмовився, фактично своєчасно, протягом шести місяців прийняв спадщину. Це підтверджується тим, що він у встановлений законом строк подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку засновника Селянського (Фермерського) господарства господарства «ДРОЗД», Код ЄДРПОУ 32021063, відмовив оскільки відсутній статутний капітал та рекомендував звернутися до суду. Селянське (Фермерське) господарство «ДРОЗД» не має статутного (складеного) капіталу, розподіленого на частки і в статуті Селянського (Фермерського) господарства «ДРОЗД» не зазначено, яким чином розподіляється статутний (складений) капітал господарства. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань статутний капітал Селянського (Фермерського) господарства «ДРОЗД», Код ЄДРПОУ 32021063, складає 0.00 гривень. Однак, згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи СФГ «ДРОЗД» за 2023 рік та розрахунку частки сільськогосподарського виробника до складу майна фермерського господарства входить вироблена продукція та дохід від реалізації якої розрахунково складає 12 700 грн. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи. Тому за захистом свого права на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Миколаївської \~селищної\~ ради,\~\~Березівського \~\~району,\~\~Одеської \~області\~ \~в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки представник відповідача позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в селищі міського типу Миколаївка Березівського району Одеської області, право на частку майнових прав засновника (члена) Селянського (Фермерського) господарства «ДРОЗД», Код ЄДРПОУ 32021063, місцезнаходження юридичної особи: 67000, Одеська область, Миколаївський район, селище міського типу Миколаївка, вул. Інтернаціональна, будинок 16А. Данні обставини підтверджуються матеріалами справи копією інформаційного листа державного нотаріуса ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Статуту селянського ( фермерського ) господарства «Дрозд» ( а.с. 7 - 13 ), копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ( а.с. 14 19 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 20 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 21 22 ). Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство», головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Згідно ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні паперф, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно: набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Отже, виходячи зі змісту ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», понаття «майно фермерського господарства» та «складений капітал» є тотожними. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства. Стат|тя 191 ЦК України визначає, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до положень ст. ст. 1268, 1269,1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України N 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування", вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство". П. 4\~ст.\~35\~Закону України\~"Про\~фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відсутність свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника фермерського господарства є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту господарства, які пов`язані із зміною засновника вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи [PERSON] . Згідно норм ст. 1219 ЦК України, майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Оскільки права засновника є майновими правами, то в силу приписів ст. ст. 177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті [PERSON] . Аналогічна позиція міститься у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 червня 2020 року у справі N 179/1043/16-ц (провадження N 14- 63цс20), в якій зазначено, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання за спадкоємцем в порядку спадкування прав засновника є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника. Таким чином, виходячи з вищевикладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved