Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Перебуваючи в шлюбі у них народлось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач з дітьми фактично проживає у [ADDRESS] . Зазначає, що усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживают разом з нею та участі у вихованні дітей відповідач не приймає. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двої дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дітей. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2024 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з?явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03.03.2000 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Каховського міськвиконкому Херсонської області 03.03.2000, про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області 11.12.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 375. У вказаному свідоцтві батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області 04.09.2012, про що зроблено відповідний актовий запис № 249. У вказаному свідоцтві батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.05.2022 № 3001-5001634329, № 3001-5001634685, № 3001-5001634471. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно частиною другою ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до матеріалів справи позивач з дітьми фактично проживає в [ADDRESS] . Разом з цим, відповідач залишився проживати на тимчасово окупованій території та матеріальної допомоги дітям не надає. Як зазначила позивач та відповідачем не спростовано, що останній не бере участі в матеріальному забезпеченні їх спільної дитини. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 1, 4 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про права дитини, визначено, що батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з цим, відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, враховуючи наведене, утримання дітей є спільним обов`язком кожного з батьків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан позивача, а також те, що спільні діти сторін син - [PERSON] та донька - [PERSON] перебувають на утриманні позивача, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 27 серпня 2024 року. З огляду на наведене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, -підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved