Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через систему «Електронний суд» 20.12.2024 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №999781592 від 22.03.2021 в розмірі 22166,62 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Разом з позовною заявою представник позивача подав суду клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати в АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (Код ЄДРПОУ 14360570): - Інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку, маска картки № [NUMBER] / чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). - інформацію про переказ коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) та зарахування на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 22.03.2021 - 26.03.2021 у сумі 6500,00 грн; (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №3E919FBD-2EBC-4EED-BEC8-B12612E5CB46 від 22.03.2021). - інформацію: чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). - у разі підтвердження переказу коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 22.03.2021 - 26.03.2021 у сумі 6500,00грн; (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №3E919FBD-2EBC-4EED-BEC8-B12612E5CB46 від 22.03.2021),- просимо надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення ), що підтвердять дану інформацію. - у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, просимо надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок Боржника) . Ухвалою суду від 26.12.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Код ЄДРПОУ 14360570): -- Інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку, маска картки № [NUMBER] / чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). - інформацію про переказ коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) та зарахування на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 22.03.2021 - 26.03.2021 у сумі 6500,00 грн; (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №3E919FBD-2EBC-4EED-BEC8-B12612E5CB46 від 22.03.2021). - інформацію: чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). - у разі підтвердження переказу коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 22.03.2021 - 26.03.2021 у сумі 6500,00грн; (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №3E919FBD-2EBC-4EED-BEC8-B12612E5CB46 від 22.03.2021),- просимо надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення ), що підтвердять дану інформацію. - у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, просимо надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок Боржника) . На виконання ухвали суду 17.01.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наддав витребувану інформацію. Відповідачу надіслана копія ухвали суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, на електронну адресу відповідача вказану в позовній заяві та в кредитному договорі , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 30.12.2024, тобто повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відзив на позов не надходив. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило. За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 22.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено договір №999781592, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 6500 грн. строком на 20 днів, від дати отримання кредиту, який може бути подовжено позичальником , шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.. Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №999781592 від 22.03.2021 основні умови кредитування [PERSON] є кредит у сумі 6500 грн. на 20 днів з можливістю продовження строку на споживчі цілі, процентна ставка річних становить 605,90 відсотків. Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 22.03.2021 [PERSON] вказала номер карти для перерахування коштів [NUMBER] . Як вбачається з копії платіжного доручення №3e919fbd-2ebc-4eed-bec8-b12612e5cb46 від 22.03.2021 на картку [NUMBER] , отримувач [PERSON] , ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано суму в розмірі 6500 грн. Із копії довідки №332 від 02.12.2024, слідує, що відповідно до договору №999781592 від 22.03.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через надавача послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було здійснено успішні платежі, в тому числі на картку клієнта [NUMBER] у розмірі 6500 грн. Відповідно до копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №408370467 станом на 18.06.2024 заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» становить 36101,20 грн. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду інформацію, в якій повідомив, що на ім.»я [PERSON] а банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) . Додатково надав виписку по вказаному рахунку за період з 22.03.2021 по 26.03.2021, яка містить зарахування на суму 6500 грн. Номер телефорну , на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер) за вказаною платіжною картою та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] [NUMBER] . 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 -якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 02.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 02/12/24-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №999781592 від 22.03.2021, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Підписання Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Фактор в строк до 10 робочих днів з моменту отримання ціни продажу оформляє та надсилає кожному боржнику повідомлення про право відступлення права вимоги фактору. Фактор надає підтвердження направлення фактором повідомлення боржникам. Із розрахунку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованості за кредитним договором №999781592 від 22.03.2021 станом на 15.06.2021 строк заборгованості становив 15253,18 грн, з яких 6499,10 грн. тіла кредиту та 8754,08 грн. нарахованих процентів за користування кредиту. Як вбачається із розрахунку ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованості за кредитним договором №999781592 від 22.03.2021 станом на 31.07.2021 розмір заборгованості становив 22166,62 грн, з яких 6499,10 грн. тіла кредиту та 15667,52 грн. нарахованих процентів за користування кредиту. Однак заборгованість ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за даним кредитним договором нарахована станом на 31.07.2021, хоча на день відступлення первісним кредитором станом на 15.06.2021 строк заборгованості становив 15253,18 грн, з яких 6499,10 грн. тіла кредиту та 8754,08 грн. нарахованих процентів за користування кредиту. Відповідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №999781592 від 22.03.2021, наданої судом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» станом на 06.12.2024 розмір заборгованості становив 22166,62 грн, з яких 6499,10 грн. тіла кредиту та 15667,52 грн. нарахованих процентів за користування кредиту. договором Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.09.2015 року по справі №6-979цс15, вбачається, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь яких підстав не отримав вище зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в договорі позики, і таке виконання було б належним у відповідності до положень статті 516 ЦК України. Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитними договорами. Відповідно до ст.1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд вважає доведеним позивачем заборгованість станом на день відступлення , тобто на 15.06.2021 у розмірі 15253,18 грн, з яких 6499,10 грн. тіла кредиту та 8754,08 грн. нарахованих процентів за користування кредиту. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 ст.1054 та частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За змістом ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зав`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договорів кредиту та позики, укладених між сторонами, оскільки, Кредитор внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договорів. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує із відповідача на користь позивача суму заборгованості станом на 15.06.2021, тобто на день права відступлення фактору відповідно до розрахунку заборгованості первісним кредитодавцем за кредитним договором №999781592 від 22.03.2021 існуючої кредитної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6499,10 грн та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 8745,08 грн., в загальному розмірі 15253,18 грн, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 69 відсотків від сплаченого позивачем, тобто 1671,45 грн. Представник позивача у позові просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., при цьому надав договір про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03.12.2024, копію додаткової угоди №13 до договору про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03.12.2024 , копію. Акту прийому -передачі наданих послуг до вказаного вище договору, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, та копі. довіреності. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає , що клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат за правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано підтвердження про оплату гонорару. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial