Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

27.05.2024 року представник ТОВ «Велесдобробут» - адвокат Томіна О.В. звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Велесдобробут» заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в розмірі 23\~915,65 грн., судовий збір у розмірі 3\~028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є власницею нежитлового приміщення за [ADDRESS] , загальною площею 61,9кв. м. Позивач, відповідно до рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради за №347 від 16.11.2017 року «Про визначення виконавцем ТОВ «Велесдобробут» житлово-комунальних послуг», протоколу за №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27.11.2021 року та своїх обов`язків надає послуги, зокрема, з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також формує і надає споживачу повідомлення (квитанції) на оплату комунальних послуг згідно встановлених тарифів. Відповідач є споживачем послуг, що надає ТОВ «Велесдобробут» з утримання будинків, споруд, прибудинкової території, шляхом відкриття абонентського особового рахунку з № [NUMBER] . Відмов від споживання житлово-комунальних послуг відповідачка не заявляла, претензій щодо якості або кількості послуг не пред`являла, жодного разу не зверталась із запереченнями щодо боргу, заяви на зняття/зменшення нарахування за відповідні послуги теж відсутні. 25.05.2021 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за №10149, строк дії якого становить 3 роки та вважається продовженим щороку, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання чи про необхідність його перегляду. Позивачем своєчасно надаються послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території відповідачці, як власнику нежитлового приміщення [ADDRESS] . В свою чергу, відповідачка з моменту набуття права власності на приміщення отримує від позивача вказані послуги, від надання послуг не відмовляється та фактично їх споживає. Таким чином, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачка не здійснює, що призвело до утворення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.05.2021 року по 31.03.2024 року у розмірі 23\~916,65 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачкою власних зобов`язань ТОВ «Велесдобробут» порушує питання про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Крім цього, відповідачку було повідомлено про необхідність погасити заборгованість у добровільному порядку, однак цього зроблено не було. Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 17.09.2024 року та 22.10.2024 року до суду від представника позивача адвоката Томіної О.В. надійшли уточнені позовні заяви яких остання з урахуванням часткового погашення відповідачкою суми боргу, остаточно просила суд: стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в розмірі 21\~277,65 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~000 грн. 11.11.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення в яких вказано, що відповідно до п. 3 Договору №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16.12.2021 року - послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку, шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та прибудинкової території. В даному пункті наведено перелік послуг з управління, а також зазначено те, що до послуг з управління відносяться інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками. Послуга охорони (консьерж) це є одна із складових послуг з управління будинком та не є професійною охороною, яка потребує наявності відповідної ліцензії. Складові, структура тарифу та вартість послуг, які надаються управляючою компанією було погоджено більшістю співвласників будинку та затверджено Кошторис витрат на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, тариф за надану послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 20.05.2021р. по 31.12.2021р. становив 7 грн. 20 коп. (включаючи ПДВ) на місяць за 1 кв. м. приміщення, за період з 01.01.2022 р. по 31.05.2023 р. - 12 грн. 27 коп., за період з 01.06.2023 р. і по теперішній час - 15 грн. 17 коп., про що було повідомлено відповідачку листом за №24/06/24 від 24.06.2024 року. Разом з цим, згідно копії фінансово-особового рахунку боржника за № [NUMBER] - тариф за надану послугу з управління багатоквартирним будинком за період з січня 2022 р. по червень 2022 року становив 10,28 грн. за 1 кв.м., а з липня 2022 р. по травень 2023 р. - 10,81 грн., а не 12,27 грн, як передбачено Кошторисом витрат від 01.01.2022 року, оскільки за вказаний період плата за послугу з охорони не нараховувалась, у зв?язку з ненаданням такої послуги. Проведення ТОВ «Велесдобробут» зміни (збільшення) тарифу на послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , виконано з причин, що не залежали від Управителя, а саме у зв?язку із здорожчанням вартості складових послуг та приведення тарифу у відповідність з ринковими цінами на електроенергію, матеріальні ресурси, підвищення розміру заробітної плати, а тому є обґрунтованим та законним. Отже, складова тарифу жодним чином не змінена, відбулося лише коригування встановленої ціни/тарифу, а тому проведення зборів та погодження із співвласниками багатоквартирного будинку не потребує. Крім того, Договір №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16.12.2021 р. у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним. Також у матеріалах справи відсутні відомості про те, що в порядку адміністративного судочинства дії Управителя - ТОВ «Велесдобробут», щодо встановлення тарифу за спірний період за надання житлово-комунальних послуг визнавались незаконними та або завищеними. Також, відповідачка не надала суду доказів того, що послуги з управління будинком за вказаною адресою надавала інша юридична особа, або що такі послуги не надавались взагалі. При цьому, відповідачка не зверталась до ТОВ «Велесдобробут», як до надавача послуг, із заявами (повідомленнями) про бажання припинити отримання послуг (як повністю так і на певний період) тощо. Крім того, як вбачається з копії фінансово-особового рахунку боржника за № [NUMBER] , [PERSON] , вже після подачі позову до суду частково почала сплачувати заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком (сплачено всього 2638 грн.), що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.04.2016 у справі за №3-269г16, відноситься до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов?язку. Також, 11.11.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Мішина Ю.С. надійшли заперечення про уточнення позовних вимог в яких вказано, що сторона відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог та вказано, що платежі, на підставі яких позовні вимоги були уточнені, хоча й були сплачені під час розгляду справи, однак жодного відношення до визнання та погашення заборгованості вони не мають, а стосуються оплати послуг на підставі рахунків за поточні місяці (травень 2024 року) з метою не накопичення нового боргу та стосуються періоду, який не входив до періоду, який зазначений в позовній заяві. При цьому, в платіжних документах не зазначено, що платежі стосуються спірної заборгованості за спірний період. На підтвердження зазначених обставин представником відповідача долучено до заперечень копії відповідних платіжних інструкцій. Крім того, 11.11.2024 року представником відповідача було надано пояснення в яких вказано, що відповідно додатку 2 до протоколу №1 загальна сума витрат з урахуванням податку на додану вартість становить 12 гривень 27 коп. за 1 кв.м. площі на місяць. Також суду було надано Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за №10149 від 20.05.2021 року між ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» та власником нежитлового приміщення №149 [PERSON] , де в п. 3 зазначено «розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання цього договору становить 7 гривень 20 коп. включно з ПДВ за 1 кв.м. приміщення, розрахунок наводиться в Додатку1 до даного договору, що є невід?ємною частиною Договору». Однак вказаний додаток позивачем не надано, у відповідача він також відсутній. При цьому у вказаному договорі не зазначено щомісячну суму до сплати за послуги з утримання нежитлового приміщення. Відповідач вважає, що наданий до позовної заяви Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за №10149 від 20.05.2021 року поданий не повному обсязі, так як його невід?ємна частина відсутня. Тому, ані суду, ані відповідачу не відомо, чи входила послуга з охорони до складу ціни загальних витрат за вказаним договором. А відтак він є неналежним доказом, та його не можна брати до уваги при розгляді справи. Крім того, 01.06.2023 року було затверджено новий кошторис, якій вводився в дію в той же день. Даний кошторис надано суду у вигляді додатку №3 до договору №1 де прослідковується збільшення суми витрат до 15,17 грн. При цьому, у вказаному додатку міститься підпис тільки директора ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ», тобто його не було затверджено ні з представником співвласників, ні з самою відповідачкою, також до позову не надано доказів на якій підставі відбулось самовільне збільшення вартості послуг, яка була обумовлена сторонами. Представник вважає, що збільшення ціни відбулось одноособово всупереч вимогам договору, зборів та законодавству, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з 01.05.2023 року за підвищеною ціною 15,17 грн. не підлягають задоволенню. Крім того, з виписки з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань в пункті «види економічної діяльності» зазначено 6 видів діяльності та така діяльність як «надання охорони об`єктів» відсутня. Ліцензії виданої уповноваженим органом МВС України, договору з іншим суб`єктом господарювання щодо отримання послуг охорони, актів виконаних робіт до позовної заяви також не долучено. Таким чином, є незрозумілим на яких підставах позивачем внесено до кошторисів п. 13 «Охорона 2 поста» та в графі складових витрат вказано 6 осіб, а річна сума складової витрати становить 158\~679,5 грн. Представник відповідача вважає, що позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження позовних вимог в частині стягнення заборгованості по оплаті послуг охорони, які входять до загальної суми позовних вимог. Представник відповідача вказав, що позовні вимоги визнає частково в частині стягнення 18\~066,78 грн. на підтвердження чого здійснив власний розрахунок заборгованості. 04.12.2024 року від представника позивача адвоката Томіної О.В. надійшли заперечення на пояснення представника відповідачки в яких вказано, що згідно долучених відповідачем квитанцій/платіжних інструкцій, відповідачкою сплачувалась саме та сума, яка була нарахована останній за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. При цьому, розрахунок заборгованості, наданий представником відповідача, розраховано по Кошторису витрат від 01.10.2022 року (тариф 12,27 грн.), однак по факту на той період становив 10,81 грн., згідно копії фінансово-особового рахунку боржника та виключенням вартості охорони послуг за весь період. Тобто, як вбачається із зазначеного, представник відповідача сам собі суперечить, не погоджуючись по вартості послуг по Кошторису витрат від 01.06.2023 року та отримання послуг з охорони, при цьому сплачуючи їх. Також, в платіжних документах від 18.06.2024 року, 15.08.2024 року та 27.09.2024 року в призначенні платежу вказано: «за послуги, прим.149, [PERSON] , проте не зазначено за який саме період здійснювалась оплата. Таким чином, з моменту зарахування коштів на рахунок позивача їх власником стає управитель та зараховує кошти відповідно до призначення платежу, а якщо не вказано в призначенні період оплати то зараховує їх на оплату послуг за попередній період (в рахунок погашення боргу) відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, здійснюючи повноваження розпорядження своїм майном на власний розсуд. Крім того, представник позивача просить звернути увагу на те, що відповідачка [PERSON] , також є власницею кв. [ADDRESS] в тому ж будинку, що й нежитлове приміщення, при цьому згідно відомостей з фінансово-особового рахунку остання сплачує послуги з управління будинком та заперечень не має. Представник позивача вказує, що тариф 15,17 грн./м2 за послуги з управління багатоквартирним будинком, встановлений відповідно до Кошторису витрати на управління, що є Додатком №3 до Договору №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16.12.2021 року, який не оспорювався та не визнавався недійсним. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що в порядку адміністративного судочинства дії Управителя ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ», щодо встановлення тарифу за спірний період за надання житлово-комунальних послуг визнавались незаконними та/або завищеними. Крім того, п. 22 діючого Договору передбачено, що у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління кожен співвласник має право викликати управителя для перевірки якості. За результатами перевірки якості послуг з управління складається акт-претензія, який підписується співвласником та управителем. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що управитель не з`явився у визначений строк на виклик, що він завчасно був повідомлений про нього або, що відмовився від підпису. При цьому, складові, структура тарифу та вартість послуг, які надаються управляючою компанією було погоджено більшістю співвласників будинку та затверджено Кошторис витрат. Відповідачкою не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, а тому на думку представника позивача позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник позивача адвокат Томіна О.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, з наведених вище підстав. Представник відповідача адвокат Мішин Ю.С. в судовому засіданні заперечував щодо уточнених позовних вимог, посилався на те, що при вимозі позивача про стягнення з відповідачки 23\~915,65 грн., остання визнає заборгованість частково, в сумі 18\~066,78 грн., оскільки це заборгованість за надання послуг відповідно до договору, який був підписаний сторонами. Крім того, представник відповідачки зазначав, що вимоги про стягнення заборгованості, що включають в себе вартість послуг охорони, які повинні надаватися лише за державною ліцензією, та не мають відповідного документального підтвердження на право здійснення такої діяльності, не підлягають задоволенню. Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Так, судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №375841571 від 24.04.2024 року - [PERSON] є власницею нежитлового приміщення за [ADDRESS] (а.с. 50-51). Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна за №379527494 від 21.05.2024 року відповідачка [PERSON] , також є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 171-172). Згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини від Забудовника до Обслуговуючої організації від 22.05.2017 року - забудовником TОB «Велесгард 2015» передано ТОВ «Велесдобробут» житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). У відповідності до рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради за №347 від 16.11.2017 року «Про визначення ТОВ «Велесдобробут» виконавцем житлово-комунальних послуг» - ТОВ «Велесдобробут» є виконавцем у житловому фонді - житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] , наступних житлово-комунальних послуг: управління будинком, спорудою; утримання будинку, споруд, прибудинкової території; з ремонту приміщень, будинків, споруд (а.с. 7). 20.05.2021 року між ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за №10149, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибирання прибудинкової території, утримання ліфтів, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, поливання дворів, клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами, тощо) у будинку [ADDRESS] , а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 8-9). Згідно з п. 3 Договору - розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 7,20 грн. (включаючи ПДВ) за 1 кв.м. приміщення, розрахунок наводиться в Додатку №1 до даного договору, що є невід`ємною частиною Договору. Щомісячна сума до сплати за послуги з утримання нежитлового приміщення становить ____ грн. Згідно з п. п. 21, 23 Договору - цей договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Договір може бути розірваний достроково у разі: переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи; невиконання умов сторонами договору. Протоколом №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 27.11.2021 року також, зокрема визначено ТОВ «Велесдобробут» управителем багатоквартирного будинку та передано йому функцій з управління вказаним багатоквартирним будинком згідно договору, визначено уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку для укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем від імені всіх співвласників, здійснення контролю за його виконанням та подання протоколу загальних зборів на зберігання до виконавчого комітету [PERSON] та затверджено кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. (а.с. 10-39). 16.12.2021 року між ТОВ «Велесдобробут» та [PERSON] укладено договір №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 40-44). Відповідно до п. п. 1, 3 Договору - управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Так, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, окрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у ДЗК, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем, утримання ліфтів, тощо; купівля електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками (п. 3 договору). Послуга з утримання надається відповідно до вимог якості згідно з додатком 2 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною (п. 4 договору). Кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором (п.6 договору). Пунктом 9 договору від 16.12.2021 року встановлено, що ціна послуги з управління становить 12 грн. 27 коп. (з урахуванням ПДВ) на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового і нежитлового приміщення у будинку та включає: - витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 11 грн. 67 коп. (з урахуванням ПДВ) для житлових та нежитлових приміщень відповідно до кошторису витрат (додаток №3 до договору); - винагороду управителю в розмірі 0,60 грн. (з урахуванням ПДВ) на місяць за 1 кв.м. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 30 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі отриманого останнім повідомлення (квитанції) на сплату послуг на розрахунковий рахунок управителя або через банківську установу (п. 10 договору). Договір набирає чинності з 01.01.2022 року та укладається строком на 1 рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим ще на один рік (пункти 28-29 договору від 16.12.2021 року). Додатком №1 до договору №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.01.2022 року є список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45-47). Додатком №2 до договору №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.01.2022 року є вимоги до якості послуг з управління за адресою: [ADDRESS] (а.с 47). Додатком №3 до договору №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.01.2022 року є кошторис витрат на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48-49). Як вказує представник позивача - свого обов`язку щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги відповідачка не здійснює, що призвело до утворення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.05.2021 року по 31.03.2024 року у розмірі 23 916,65 грн, що вбачається з відомості по особовому рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] (а.с.52). 22.03.2024 року директор ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» звертався до [PERSON] з письмовою претензією-попередженням №13/03/20-149 з пропозицією щодо сплати боргу у розмірі 23\~036,67 грн. в десятиденний термін (а.с.53). В свою чергу, 24.06.2024 року [PERSON] зверталась до ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» з листом за №25/06/24 про надання інформації, а саме додатку №3 до договору №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.06.2023 року, оскільки вона, як співвласник не згодна з тим, що зазначена в п. 13 вказаного додатку «Охорона 2 поста» надавалась та просила надати вичерпну відповідь щодо того де саме знаходяться два пости в яких працюють 6 чоловік (штатний розпис) (а.с. 106-107). Згідно листа №24/06/24 від 24.06.2024 року представником позивача було направлено [PERSON] запитувану нею інформацію (а.с. 136). Також, 29.07.2024 року відповідачка зверталась до ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» з заявою в якій просила надати графік виходу працівників, які зазначені в п. 13 Додатку №3 до договору, на роботу (а.с. 108). До заяви про уточнення позовних вимог представником позивача долучено копію фінансово-особового рахунку № [NUMBER] з період з 01.05.2021 року по 07.10.2024 року (а.с. 132-135). Представником відповідача до заперечень на заяву про уточнення позовних вимог долучено копії платіжних документів, згідно яких [PERSON] сплачувала на рахунок позивача грошові пошти в рахунок сплати за комунальні послуги, не зазначаючи при цьому призначення платежів (а.с. 141-147). На обґрунтування позовних вимог представником позивача долучено до заперечень на пояснення відповідача копію фінансово-особового рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2019 року по 25.11.2024 року з якого вбачається, що [PERSON] регулярно сплачувала комунальні послуги, як надаються ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» за адресою: [ADDRESS] , тобто в тому ж будинку де знаходиться приміщення №149 з приводу якого у сторін виник спір (а.с. 167-169). Відповідно до ст. 382 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власникам квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами квартир, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. Згідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з викладеного, власники квартир зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, тобто оплачувати комунальні послуги виконавцю житлово-комунальних послуг. Утримання будинків і прибудинкових територій є господарською діяльністю, що спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Утримання будинку та прибудинкової території проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла, а споживач має нести відповідні витрати. Відповідно до вимог ст. ст. 67, 68, 162, 179 ЖК України - плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 5 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Згідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у\~ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~є такі: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата спожитих житлово-комунальних послуг. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - Закон). Статтею 1 Закону визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У відповідності до ст.4 Закону, співвласниками багатоквартирного будинку (далі - співвласники) є - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Положеннями ст. 10 Закону встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. Статтею 16 Закону передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема: - приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; - визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; - укладати договори; - виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; - встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; - здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; - визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; - здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів . У відповідності до статті 22 Закону, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, у тому числі: - задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; - визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; - виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. У відповідності до положень ст. 23 Закону, утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема визначено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право : вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. До обов`язків співвласника відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема входить обов`язок: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані, у тому числі: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Щодо тверджень представника відповідача про визнання Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №10149 від 05.05.2021 року не належним доказом, у зв`язку з відсутністю додатку №1 до даного договору, що є його невід`ємною частиною (п.3 Договору) суд зазначає про наступне: Дійсно, 20.05.2021 року між ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за №10149, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибирання прибудинкової території, утримання ліфтів, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, поливання дворів, клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами, тощо) у будинку [ADDRESS] , а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 8-9). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За приписами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2018, ухваленій у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18). Відповідачка [PERSON] власним підписом на Договорі підтвердила ознайомлення та погодження з умовами вказаного Договору не висловивши будь-яких заперечень щодо нього. Крім того, п. п. 21-22 Договору визначено строк дії вказаного Договору та порядок його дострокового розірвання. При цьому, до матеріалів справи не долучено доказів того, що відповідачка [PERSON] власноручно підписуючи договір не розуміла або не погоджувалась з його умовами; не була ознайомлена з будь-якими його додатками, зверталась до ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» із заявами про розірвання договору та/або невиконання умов договору сторонами. Крім того, вказаний договір не визнавався недійсним, а тому не момент розгляду справи є діючим та належним доказом у справі. Щодо твердження представника відповідача щодо того, що Кошторис від 01.06.2023 року не було затверджено зборами співвласників, не погоджено з відповідачкою та на ньому міститься підпис тільки директора ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ», а також незвітування позивачем перед співвласниками щодо виконання кошторису, суд зазначає про наступне: 16.12.2021 року між ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ та [PERSON] , що діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників за №1 від 27.11.2021 року, укладено договір за №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі Договір №1) (а.с. 40-44). Вказаним договором визначено ціну та порядок оплати послуг з управління (п.п. 9-13 договору). Так, згідно з п. 9 Договору №1 - ціна послуги з управління становить 12,27 грн. (з урахуванням податку на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна в будинку 11,67 коп. для житлових приміщень або нежитлових приміщень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатки 3 цього договору; винагороду управителю в розмірі 0,60 грн. (з урахуванням податку на додатну вартість) на місять за 1 кв.м. Згідно з п. 13 Договору №1 - управитель щороку не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії цього договору звітує перед співвласниками про виконання кошторису витрат відповідно до п. 17 цього договору та подає співвласникам на погодження новий кошторис витрат. Новий кошторис витрат погоджується співвласниками шляхом прийняття відповідного рішення у порядку встановленому законом, з подальшим внесенням змін до цього договору. У випадку, якщо новий кошторис витрат співвласниками не погоджено, продовжує діяти раніше погоджений кошторис витрат. 16.12.2021 року між сторонами погоджено кошторис витрат на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 48-49). 01.06.2023 року директором УП ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» було затверджено та підписано новий кошторис витрат на управління багатоквартирним будинком, що є додатком №3 до договору №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.06.2023 року. При цьому, до матеріалів справи позивачем дійсно не долучено доказів погодження вказаного кошторису зі співвласниками будинку та внесення змін до договору №1. Пункт 13 Договору за №1 не містить виключень чи можливості непогодження зі співвласниками багатоквартирного будинку кошторису витрат, а навпаки передбачає, що випадку, якщо новий кошторис витрат співвласниками не погоджено, продовжує діяти раніше погоджений кошторис витрат. Представник позивача у своїх запереченнях вказала, що проведення ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» зміни (збільшення) тарифу на послугу з управління багатоквартирним будинком виконано з причин, що не залежали від управителя, а саме у зв`язку із здорощенням вартості складових послуг та приведення тарифу у відповідність з ринковими цінами на електроенергію, матеріальні ресурси, підвищення розміру заробітної плати, а тому є обґрунтованим та законним. Отже, складова тарифу жодним чином не змінена, відбулося лише коригування встановленої ціни/тарифу, а тому проведення зборів та погодження із співвласниками багатоквартирного будинку не потребує. Однак, суд не погоджується із вказаними твердженнями представника позивача, оскільки з кошторису витрат на управління багатоквартирним будинком від 01.06.2023 року чітко прослідковується збільшення ціни на кожну зі складових вказаного кошторису, а до матеріалів справи не долучено доказів того, що збільшення тарифу на послуги виконано з причин, що не залежали від управителя, а саме у зв`язку із здорощенням вартості складових послуг та приведення тарифу у відповідність з ринковими цінами на електроенергію, матеріальні ресурси, підвищення розміру заробітної плати. Таким чином, з урахуванням п. 13 Договору №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, суд приходить до висновку, що у зв`язку з непогодженням нового кошторису витрат на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , від 01.06.2023 року та з урахуванням заперечень відповідачки щодо нього, нарахування коштів за спожиті послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території має здійснюватись за погодженим сторонами кошторисом від 16.12.2021 року. Так, з сальдо на 25.01.2024 року (особовий рахунок [NUMBER] [PERSON] ) (а.с.52) слідує, що щомісячна сума за утримання будинку та прибудинкової території, за погодженим сторонами кошторисом витрат, яка підлягає стягненню з відповідачки становить 636,33 грн. При цьому з вказаного сальдо прослідковується початок збільшення суми до стягнення з відповідачки, починаючи з жовтня 2022 року й до березня 2024 року, тобто сума за спожиті послуги за вказаний період (18 місяців) підлягає перерахунку та в кінцевому становить 11\~453,94 грн. Таким чином, здійснивши перерахунок за спірний період за погодженим сторонами кошторисом витрат на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , від 01.06.2023 року, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] , за період з травня 2021 року по березень 2024 року, з урахуванням часткового погашення відповідачкою заборгованості (2 638 грн.), внаслідок чого було уточнено позовні вимоги, підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у розмірі 18\~108,35 грн. Суд ставиться критично до тверджень представника відповідача щодо невиконання позивачем певних дій, які стали підставою для виникнення боргових зобов`язань, а саме щодо ненадання послуг з охорони у вигляді 2 постів, оскільки вказані послуги не надавали та не мали права надаватися позивачем, з огляду на наступне: Так, протоколом №1 загальних зборів співвласників та багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] , від 27.11.2021 року було затверджено кошторис витрат на управління багатоквартирним будинком, що є додатком №2 до протоколу №1 Загальних зборів (а.с. 10-38, 39). У вказаному кошторисі п. 13 визначено таку послугу як «Охорона 2 поста». Вказаний кошторис та протокол загальних зборів або його частина, у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та відповідачкою не оспорювався. Крім того, відповідно до п.5 діючого Договору №1 - споживач має право складати та підписувати акти-претензії у зв?язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Вказане положення узгоджується з приписами 4.2, 4 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Пунктом 22 Договору №1 передбачено, що у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління кожен співвласник має право викликати управителя для перевірки її якості. За результатами перевірки якості послуги з управління складається акт-претензія, який підписується співвласником та управителем. У разі не прибуття управителя (його представника) в установлений договором строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується співвласником, а також не менш як двома іншими співвласниками, які проживають у сусідніх приміщеннях, і надсилається управителю рекомендованим листом. В п.12 Договору №1 сторони погодили, що у випадку надання управителем послуг неналежної якості або ненадання послуг, включених у рахунок, співвласник повинен звернутися до управителя з письмовою вимогою для проведення перерахунку належних до сплат платежів. Така письмова вимога співвласника має бути надіслана управителю протягом 3-х календарних днів після отримання повідомлення (квитанції) управителя. Вимоги чи претензії, що подаються управителю не у письмовій формі та/або з порушенням строків їх подання, що встановлені цим Договором, не підлягають розгляду управителем. В такому випадку, співвласник зобов?язаний оплатити надані послуги у відповідності до виставленого та наданого Виконавцем повідомлення (квитанції), відповідно до умов цього Договору та протягом строку, що встановлений цим Договором для здійснення оплати. Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка зверталась до управителя із заявами про не надання або неналежне надання відповідних комунальних послуг, які зазначені в кошторисі, що затверджений протоколом загальних зборів та на момент розгляду справи є діючими, а також того, що управитель не з`явився на виклик відповідачки. Також з матеріалів справи вбачається, що протягом спірного періоду відповідачка, споживаючи комунальні послуги, не надсилала жодних скарг чи претензій щодо надання комунальних послуг. Суд звертає увагу, що з відповідним листом/заявою відповідачка звернулась до позивача вже на момент розгляду справи в суді. Також суд звертає увагу, що вимоги\~Закону України «Про\~\~ліцензування певних видів господарської діяльності»\~не вимагають наявності дозволу (ліцензії) у підприємств надавачів житлово-комунальних послуг на укладення договорів про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг. Таким чином твердження представника відповідача є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За змістом ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема витрати, пов`язані з майном, тягар його утримання та охорони. Співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати належне утримання та технічне обслуговування спільного майна будинку шляхом здійнення відповідних внесків і платежів. Порядок сплати та розміри внесків і платежів співвласників встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ТОВ «Велесдобробут» належним чином уповноважений на надання житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка є співвласницею багатоквартирного будинку, маючи у власності приміщення №149 та, згідно норм чинного законодавства України та умов, укладених з нею договорів, зобов`язана оплатити надані позивачем послуги, позивач має право вимагати від відповідачки виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. При цьому судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг, доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачці послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено. В той же час, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачка на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в розмірі 18\~108,35 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача, понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне: Так, відповідно до положень\~ст. 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України\~ - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~576,98 грн., виходячи з розрахунку: розмір задоволених позовних вимог 18\~108,35 грн. * 3028 грн. сума сплаченого судового збору / 21\~277,65 грн. розмір заявлених позовних вимог = 2\~576,98 грн. Щодо судових витрат на правову (правничу) допомогу, суд дійшов наступного висновку: Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК\~України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі за №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заявлена сума на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. підтверджується, наданими суду доказами: договором про надання правової допомоги №24/04/24 від 24.04.2024, укладений між АО «Правовий шлях» та ТОВ «Велесдобробут»; додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 24.04.2024; актом №25/04/24 від 24.04.2024 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги від 24.04.2024; платіжною інструкцією №1656 від 29.04.2024 року про сплату ТОВ «Велесдобробут» на користь АО «Правовий шлях» грошових коштів за адвокатські послуги згідно акту №25/04/24 від 25.04.2024 року у розмірі 12 000 грн. В той же час позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4\~000 грн. Отже, судом встановлено, що з боку позивача дійсно понесені судові витрати на правничу допомогу, позивач просить стягнути з відповідача зазначені витрати в розмірі 4\~000 грн., таким чином, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача має бути стягнено документально підтверджені понесені позивачем судові витрати, а саме: 3\~404,20 грн., виходячи з розрахунку: розмір задоволених судових витрат 4 000 грн. * 18\~108,35 грн. розмір задоволених позовних вимог /21 277,65 грн. розмір заявлених позовних вимог = 3\~404,20 грн. Що стосується вимог представника відповідачки адвоката Мішина Ю.С. про винесення судом окремої ухвали, врахувавши порушення та недоліки в діяльності позивача, а саме надання послуг з охорони майна власників, тобто здійснення охоронної діяльності без відповідної ліцензії, суд вважає наступне: Відповідно до ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали. Як на думку суду, представником відповідачки у поданому клопотанні та за поясненнями, наданими ним в судовому засіданні, не наведено достатніх підстав та доводів для постановлення відносно ТОВ «ВЕЛЕСДОБРОБУТ» окремої ухвали, судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства, які містять ознаки правопорушення. Таким чином, законних підстав для постановлення окремої ухвали судом не вбачається, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: partial