Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач Акціонерне\~товариство комерційний\~банк «ПриватБанк»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості.\~В обґрунтування\~позову позивач\~посилався на\~ту обставину,\~що відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання лізингу, у зв`язку з чим укладено договір фінансового лізингу автомобіля №HEN0A!00000156, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.\~В. та зареєстрований у реєстрі під №1832, відповідно до умов якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Audi, модель Q7, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . Реєстраційний номер: [NUMBER] . Умовами договору лізингу передбачено обов`язок лізингоодержувача з 28.10.2019 кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 13080,00 грн. Однак, розмір заборгованості, яка виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу становить 424110,03 грн, яку складають: 276762,03 грн - компенсація вартості предмета лізингу; 147348,00 грн - відсотки за користування предметом лізингу. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати у розмірі 5089,32 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами: АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли правовідносини з договору лізингу, оскільки відповідачем укладено договір фінансового лізингу згідно з якого строк користування предметом лізингу становить 60 місяців та складається з періодів (місяців) лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, 04.10.2019 лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. В додатку №1 до договору фінансового лізингу автомобіля №HEN0A!00000156 від 03.10.2019, предмет лізингу є транспорний засіб марки Audi, модель Q7, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , вартість якого (у т. ч. ПДВ) 592000,00 грн. Сторони дійшли до згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов`язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови лізингодавця від договору лізингу (розірвання договору) відповідно до умов договору лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 24,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу. За приписами пунктів 6.2.2. та 6.2.3. Договору лізингу на Лізингоодержувача було покладено зобов`язання сплатити Лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3. цього договору. Відповідно до п. 6.3.3. Договору лізингу Лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України. У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. Договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу у разі настанні події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором. Відповідачем [PERSON] не дотримано покладених на неї зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів. З березня 2022 року відповідач не сплачує лізингові платежі, лише у липні 2022 року здійснила часткове погашення боргу, що підтверджується виписками по рахункам №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . 18.03.2024 у зв`язку із затримкою [PERSON] лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем було направлено на її електронну адресу повідомлення про настання події дефолту №HEN0A!00000156 за вих. №91004HEN0S1KE від 29.02.2024. В зв`язку з тим, що [PERSON] не було відреаговано на повідомлення про настання дефолту, 17.04.2024 позивачем надіслано відповідачу повідомлення №91004HEN0S1KE від 02.04.2024 про розірвання договору фінансового лізингу з 02.05.2024. На дане повідомлення [PERSON] не було відреаговано, тому позивачем 02.05.2024 розірвано договір лізингу в односторонньому порядку. Станом на 20.05.2024 предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатила. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за дорговором факторингу №HEN0A!00000156 від 03.10.2019 [PERSON] має заборгованість 424110,03 грн, яка складається з: -276762,03 грн - компенсація вартості предмета лізингу; -147348,00 грн - відсотки за користування предметом лізингу. Іншого розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором відповідач не надала. З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини договору лізингу, де лізингоодержувачем порушено право лізингодавця на отримання лізингу, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ч.1 ст. 806 ЦК України, відповідно за договором лізингом одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у використання майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг),або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ч. 1 ст. 509 до якої зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором лізингу №HEN0A!00000156 від 03.10.2019 у розмірі 424110,03 грн (чотириста двадцять чотири тисячі сто десять гривень 03 копійки) підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №BOJ61B3YVE від 21.05.2024, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 5089,32 грн (п`ять тисяч вісімдесят дев`ять гривень 32 копійки). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 527, 610-612, 627- 629, 638, 806 ЦК України,

Outcome: approved