Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

03.10.2022 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки майна. 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. Позиція позивача. 10 червня 2021 року [PERSON] було передано безоплатно власність [PERSON] на підставі договору дарування реєстраційний номер N? 1237, посвідченим приватним нотаріусом Макогончук Н.В., а саме 65/100 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею - 90,1 кв.м, загальною площею - 177,5 кв.м, сараї літ «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», споруди за N? 1, 3-7, I. Іншими співвласниками 35/400 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] - власник 35/400 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності ( 18.08.1993) видано згідно з розпорядженням за N? 474 від 18.08.1993 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради. Дублікат свідоцтва виданий 08.02.2020 року. [PERSON] - власник 35/400 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності (18.08.1993) видано згідно з розпорядженням за N? 474 від 18.08.1993 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради. Дублікат свідоцтва виданий 08.02.2020 року. [PERSON] - власник 35/400 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності ( 18.08.1993) видано згідно з розпорядженням за N? 474 від 18.08.1993 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради. Дублікат свідоцтва виданий 08.02.2020 року. Позивач - [PERSON] , як співвласник домоволодіння 65/100 часток житлового будинку позбавлена можливості нотаріального врегулювання питання виділу, адже для посвідчення договору виділу індивідуально-визначеного об?єкту нерухомості, належного сторонам на праві приватної спільної часткової власності, немає можливості без згоди усіх співвласників. Врегулювати питання виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності мирним шляхом не є можливим, так як відповідачі не мають ніякого бажання зі мною спілкуватись для вирішення даного питання. У зв?язку з чим позивач вимушена звернутись до суду для захисту свої прав та просить суд: - позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, та припинення права спільної часткової власності - задовольнити в повному обсязі; - виділити в натурі [PERSON] 65/100 частки домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності в загальному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] та яке складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею - 90,1 кв.м, загальною площею - 177,5 кв.м, сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «€», душ літ. «Ж», споруди за N? 1, 3-7, I.; - припинити право спільної часткової власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала із наведених вище підстав. Позиції відповідачів. 28 лютого 2023 року до суду через канцелярію надійшли відзиви від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на позовну заяву [PERSON] про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності. Відповідачі просили суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що згідно з ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, на відміну від поділу спільної часткової власності, за якого власність припиняється для всіх її учасників, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна право спільної часткової власності на це майно припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності. Така особа набуває право власності на виділене майно. І у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державної реєстрації. У судовому засіданні адвокат Бондаренко Г.Є. просила відмовити [PERSON] у задоволенні позову посилаючись на те, що після проведення будівельно-технічної експертизи у судовому порядку [PERSON] не уточнила свої позовні вимоги та просила в подальшому виділити їй в натурі 65/100 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у складі усього житлового будинку літ. «А», житловою площею 90,1 кв.м., загальною площею 177,5 м. кв., що належить на праві приватної власності, в тому числі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», літ. «І» - навіс, які просила у позові виділити в натурі [PERSON] , знаходяться у користуванні та володінні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно висновку експерта № 12/10 від 27.09.2024 судової будівельно-технічної експертизи, експерт пропонує виділити сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», літ. «І» - навіс, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а не [PERSON] . Задовольнивши позов [PERSON] , буде порушено право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та може відбутися протиправне втручання у мирне володіння співвласників [PERSON] . Згідно висновку експерта № 12/10 від 27.09.2024 судової будівельно-технічної експертизи, експерт пропонує залишити у загальному користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] споруди (огорожа № 1, хвіртка № 3, ворота з хвірткою № 4, огорожа № 5, замощення І), що свідчить про те, що не можливо виділити частки усіх співвласників домоволодіння за [ADDRESS] у окремі об`єкти нерухомого майна, ізольовані об`єкти нерухомості з самостійними входами, виходами, виїздами на вулицю. Залишення вищевказаних споруд у загальному користуванні усіх співвласників ще свідчить про те, що земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння не можливо поділити між усіма співвласниками у дві окремі ділянки. Крім того, у своєму позові [PERSON] просить суд виділити їй в натурі 65/100 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у вигляді квартири [ADDRESS] , що не відповідає приписам частини 1 статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Право спільної часткової власності не передбачає наявність типу об`єкту як квартира, а лише визначає вид права власності та розмір частки. [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщанні належним чином. Рух справи у суді 03.10.2022 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки майна. 04.10.2022 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ позовну заяву залишено без руху. 31.01.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін. 24.05.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 10.11.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ відновлено провадження у даній справі. 22.11.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ витребувано докази необхідні для проведення експертизи. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №348 від 04.03.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа 495/7731/22 передана на розгляд судді Братків І. І. і 05.03.2024 справа отримана суддею. 05.03.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ провадження у справі зупинено та направлено справу експерту для продовження проведення експертизи. 21.03.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ відновлено провадження у даній справі з метою розгляду клопотання експерта. 01.04.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ провадження у справі зупинено та направлено справу експерту для продовження проведення експертизи. 24.10.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ поновлено провадження у даній справі. Інші процесуальні дії не вчинялися. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] було передано безоплатно власність [PERSON] на підставі договору дарування реєстраційний номер N? 1237, посвідченим приватним нотаріусом Макогончук Н.В., а саме 65/100 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею - 90,1 кв.м, загальною площею - 177,5 кв.м, сараї літ «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», споруди за N? 1, 3-7, I. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 65/100 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування належить [PERSON] . Іншими співвласниками 35/400 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] - власник 35/400 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею - 90,1 кв.м, загальною площею - 177,5 кв.м, сараї літ «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», навіс «І», споруди за N? 1, 3-6, I, на підставі свідоцтва про право власності ( 18.08.1993) видано згідно з розпорядженням за N? 474 від 18.08.1993 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради. Дублікат свідоцтва виданий 08.02.2020 року. [PERSON] - власник 35/400 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею - 90,1 кв.м, загальною площею - 177,5 кв.м, сараї літ «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», навіс «І», споруди за N? 1, 3-6, I, на підставі свідоцтва про право власності (18.08.1993) видано згідно з розпорядженням за N? 474 від 18.08.1993 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради. Дублікат свідоцтва виданий 08.02.2020 року. [PERSON] - власник 35/400 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею - 90,1 кв.м, загальною площею - 177,5 кв.м, сараї літ «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», навіс «І», споруди за N? 1, 3-6, I, на підставі свідоцтва про право власності ( 18.08.1993) видано згідно з розпорядженням за N? 474 від 18.08.1993 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради. Дублікат свідоцтва виданий 08.02.2020 року. 20.02.2023 представник [PERSON] звернувся до КП «Білгород-Дністровського БТІ» з адвокатським запитом за N? 228 відносно позовних вимог [PERSON] 02.03.2023 від КП «Білгород-Дністровського БТІ» було отримано відповідь за N? 198 на адвокатський запит за N? 228. З відповіді вбачається, що надати склад 65/100 часток житлового будинку за [ADDRESS] , що належать [PERSON] не представляється можливим у зв?язку з тим, що правовстановлюючі документи не містять склад часток. 30.09.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта № 12/10 від 27.09.2024 судової будівельно-технічної експертизи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] [PERSON] [PERSON] про виділення в натурі частки майна. На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлені були поставлені такі питання: 1. Чи є технічна можливість розподілити в натурі житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .? 2. Які можливі варіанти розподілу в натурі житлового будинку із надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до ідеальних часток кожного із співвласників? Відповідно до висновку експерта № 12/10 від 27.09.2024 року за результатами судової будівельно-технічної дослідження, враховуючи фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку та господарськими будівлями, що склався між співвласниками, поділ житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у відповідності з частками співвласників (по 65/100 та 35/100 частки) технічно можливий. За результатами судової будівельно-технічної дослідження на розгляду суду, пропонується єдиний технічно можливий варіант поділу житлового будинку, а саме: [PERSON] (65/100 частки) виділити: -літ. «А» житловий будинок в складі приміщень: 2-3 коридор пл. 6,2 м2 23\~829 грн., 2-5 кухня пл. 9,5 м2 36\~512 грн., 2-6 житлова пл. 18,4 м2 70\~718 грн., 2-7- коридор пл. 10,6 м2 40\~739 грн. 2-8 житлова пл. 15,4 м2 59\~187 грн., 2-9 житлова пл. 13,9 м2 53\~422 грн., 2-10 санвузол пл. 7,7 м2 29\~594 грн., -літ. «а2» прибудова в складі приміщення: 2-2 комора пл. 9,7 м2 37\~797 грн., -літ. «а4» прибудова в складі приміщень: 2-12 коридор пл. 1,7 м2, 2-13 коридор пл. 1,8 м2 44\~483 грн., -літ. «а1» підвал в складі приміщень: 2-11 підвал пл. 9,5 м2, 2-14 вхід до підвалу пл. 2,6 м2 48\~745 грн., -літ. «а5» ганок пл. 1,60 м2 2\~599 грн. Загальною площею по літ. «А» - 120,2 м2, житловою площею 47,7 м2, вартістю 506\~333 грн., що складає 65/100 часток. Вхід в квартиру [PERSON] зберегти існуючий в приміщенні 2-12 прибудови літ. «а4». [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (35/100 частки) виділити: -літ. «А» житловий будинок в складі приміщень: 1-1 житлова пл. 12,7 м2 48 810 грн., 1-2 житлова пл. 14,2 м2 54 575 грн., 1-3 житлова пл. 15,5 м2 59 572 грн., 1-4- коридор пл. 6,9 м2 26 519 грн., 1-5 кухня пл. 9,0 м2 30 747 грн., -літ. «а3» ганок пл. 4,97 м2 4\~109 грн., - літ. «Б» - сарай пл. 8,91 м2 10\~255 грн.; - літ. «В» - сарай пл. 5,40 м2 2844 грн., - літ. «Є» - вбиральня 2\~165 грн., - літ. «Ж» душ пл. 3,35 м2 5\~797 грн.; - літ. «І» навіс пл. 18,81 м2 26\~695 грн., - водопровід № 6 2038 грн. Загальною площею по літ. «А» - 57,3 м2, житловою площею 42,4 м2, вартістю 274 126 грн., що складає 35/100 фактичних часток. Вхід в квартиру [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зберегти існуючий в приміщенні 1-4 житлового будинку літ. «А». Споруди (огорожа № 1, хвіртка № 3, ворота з хвірткою № 4, огорожа № 5, замощення І) залишити в загальному користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Поділ горища за запропонованим варіантом виконується по лінії поділу, а саме: осьовій лінії стін, які розділяють будинок на дві квартири, що забезпечує доступ кожного із співвласників до належної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту. Позиція суду та її нормативно-правове обґрунтування. Згідно із ст.12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1ст.13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК\~України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Указана норма встановлює об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 цієї статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу дії ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено судом, позивачка є власницею 65/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 10.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 1237, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Макогончук Н.В. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 260930298 від 10.06.2021 року. Житловий будинок, згідно договору дарування, частка якого відчужується у цілому складається з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 90,1 кв.м., загальною площею 177,5 м. кв., сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», споруди за № 1, 3-7, І. Відповідачі є власниками 35/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права власності на житло від 18.08.1993 року, дублікат виданий 05.11.2012 р.. Свідоцтво видане згідно розпорядження від 18.08.1993 року за № 474, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2012 року, зареєстроване в реєстрі за № 5012, та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313718720, № 313718723, № 313718724, № 313718725 від 30.10.2022 року. Житловий будинок, у цілому складається з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 90,1 кв.м., загальною площею 177,5 м. кв., сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», навіс «І», споруди за № 1, 3-6, І. Позивачка [PERSON] виявила бажання виділити в натурі свою частку із спільної часткової власності. Позивачка позбавлена можливості нотаріально врегулювати питання виділу, адже для посвідчення договору виділу індивідуально-визначеного об`єкту нерухомості, належного сторонам на праві приватної спільної часткової власності, немає можливості без згоди усіх співвласників. Врегулювати питання виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності мирним шляхом не є можливим, так як відповідачі не мають ніякого бажання спілкуватися для вирішення даного питання. Згідно відповіді КП «Білгород-Дністровського БТІ» від 02.03.2023 за № 198, надати склад 65/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору дарування від 10.06.2021 року, не представляється можливим у зв`язку з тим, що правовстановлювальний документ не містить складу часток. Враховуючи вищевикладене надати висновок щодо можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не представляється можливим. Відповідно до висновку експерта № 12/10 від 27.09.2024 року за результатами судової будівельно-технічної дослідження, враховуючи фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку та господарськими будівлями, що склався між співвласниками, поділ житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у відповідності з частками співвласників (по 65/100 та 35/100 частки) запропоновано єдиний технічно можливий варіант поділу житлового будинку. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Указана норма матеріального права, яка підлягає застосуванню до правовідносин між сторонами у справі щодо виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, регулює вказані правовідносини саме між співвласниками цього майна. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6, 7 постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (з наступними змінами та доповненнями), виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 за N 774/14041 пункт 2.6 яка передбачає, що висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані: а) кому належить об`єкт нерухомого майна; б) на підставі яких правовстановлювальних документів; в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна; г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси; е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються). Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Як випливає із матеріалів справи, [PERSON] просить виділити їй в натурі 65/100 частки домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності в загальному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] та яке складається: з житлового будинку літ. «А», житловою площею 90,1 кв.м., загальною площею 177,5 м. кв., сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Є», душ літ. «Ж», споруди за № 1, 3-7, І. Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] . Після надходження до суду висновку експерта № 12/10 від 27.09.2024 року за результатами судової будівельно-технічної дослідження, [PERSON] не уточнювала свої позовні вимоги. За результатам проведення експертного дослідження, експерт запропонував виділити [PERSON] 65/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] у складі житлового будинку літ. «А», загальною площею 120,2 м.кв., житловою площею 47,7 м.кв. До складу запропонованої до виділення в натурі частки у розмірі 65/100 частки не входять наступні будівлі та споруди, а саме: літ. «Б» - сарай; літ. «В» - сарай; літ. «Є» - вбиральня; літ. «Ж»; літ. «І» навіс; водопровід № 6. За результатам проведення експертного дослідження, експерт запропонував виділити будівлі та споруди, а саме: літ. «Б» - сарай; літ. «В» - сарай; літ. «Є» - вбиральня; літ. «Ж»; літ. «І» навіс; водопровід № 6 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судовим експертом не пропонується до виділення в натурі 65/100 частки у домоволодінні, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у вигляді квартири за [ADDRESS] . Крім того, Позивачка просить виділити їй в натурі споруди за № 1, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , І, припинити право спільної часткової власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] . Проте, судом встановлено, що вказані споруди перебувають і залишаються в користуванні обох співвласників, що є перешкодою для виділу частки зі спільної часткової власності та призведе до порушення прав інших співвласників. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Також позивачем не надано доказів звернення до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стосовно поділу житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] в окремі об`єкти нерухомості, що дає змогу вирішити спір в судовому порядку. У відповідності до ч. 4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності на нерухоме майно, набуте за таким договором, підлягає реєстрації у органах, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і виникає з моменту державної реєстрації (ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 331 ЦК, ст. 4 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно"). Згідно з п.п. 6.6, п.п. 6.8-6.11 ст. 6 ІІ Розділу Глави І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі(поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Укладення договору про виділ частки в натурі припиняє спільну часткову власність для особи (осіб), частка якої виділяється за цим договором. Укладення договору про поділ спільного майна припиняє спільну власність для усіх співвласників. Якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі(поділу), нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії і роз`яснює заінтересованим особам їх право звернутися до суду для вирішення цих спорів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Проте, матеріали справи не містять доказів звернення до нотаріуса, а посилання у позовній заяві позивачки на факт ухилення відповідача у відвіданні нотаріуса не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. На підставі вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності є недоведеними, необґрунтованими та відповідно задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed