Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Лисенком А.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з АТ «СЕНС БАНК» понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Заява обґрунтована тим, що у провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа № 646/11871/24 за позовом [PERSON] до АТ «СЕНС БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням від 14.01.2025 позов [PERSON] суд задовольнив, визнав таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріальної округу Хари Н.С. від 21.05.2020 за реєстровим номером 18226, яким на користь АТ «СЕНС БАНК» з [PERSON] стягнута заборгованість у розмірі 23\~190, 98 грн. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник АТ «СЕНС БАНК» Кравцова С.М. у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про зменшення витрат на правничу допомогу до справедливого, реального та необхідного мінімуму, адже справа є малозначною, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача участі у судових засіданнях не брав, позовна заява за своїм змістом є не складною та загальнодоступною, підготовка якої не потребує значного часу та необхідності аналізу великої кількості нормативно-правових актів. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши, додані до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі документи, дійшов такого висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] зазначила (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які вона понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Загальний розмір таких витрат становить 5 000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді [PERSON] подала до суду договір про надання правової допомоги № 1 від 15.10.2024, відповідно до п. 4.1. умов якого сторони погодили гонорар у розмірі 5000,00 грн.; акт виконаних робіт від 16.01.2025, чек від 15.10.2024 про сплату Мироновою Л.Г. Вирішуючи питання щодо відшкодування [PERSON] витрат на правничу допомогу, суд виходить із того, що зазначений у акті виконаних робіт витрачений 25.10.2024 адвокатом час на пошук інформації в АСВП тривалістю 2 години є надмірним, як і підготовка та подання до суду позовної заяви тривалістю 4 години. Таким чином, суд при визначенні суми відшкодування витрат враховує критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Враховуючи наявність клопотання АТ «СЕНС БАНК» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність їх зменшення, виходячи із принципу реальності витраченого адвокатом часу та розумності понесених витрат. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на предмет спору та заявлений представником позивача розмір витрат на послуги адвоката, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, а також наявність заперечень відповідача щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на відшкодування адвокатських послуг є неспівмірним із предметом спору та ступенем складності справи. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги у даній справі задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial