Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

20.03.2023 року позивач КП «Луцькводоканал» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості на обґрунтування вказавши, що боржники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, що надається КП «Луцькводоканал» у зазначене житло. Однак, оскільки відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконували, у них станом на 01.01.2023 року виникла заборгованість по водопостачанню та водовідведенню перед КП «Луцькводоканал» в розмірі 107067,66 грн. Добровільно відповідачі заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг не погашають. Враховуючи наведене, а також заяву про зменшення розміру заявлених позовних вимог від 05.02.2025 року (а.с. 177-178), просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 30.04.2017 року по 31.12.2022 року в розмірі 98168,83 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 02.12.2024 року відповідачкою [PERSON] було подано до суду відзив на вищевказну позовну заяву, в якому остання зазначає, що вона не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому пред`явлені до неї вимоги є необгрунтованими. У свою чергу, відповідачка [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою лише з 12.06.2018 року, хоча до неї пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 30.04.2017 року в солідарному порядку. Також, стороною позивача пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 126-128). В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги в уточненому (зменшеному) розмірі підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що між КП «Луцькводоканал» та відповідачами існують правовідносини на підставі договору приєднання до публічної оферти. У даному випадку підписання окремого договору не є обов`язковим. При цьому, відповідачі фактично користувалися послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавалися позивачем. Нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на [PERSON] розпочалось здійснюватися з дати її реєстрації. Будь-які відомості про непроживання будь-якого із відповідачів за адресою: [ADDRESS] , до КП «Луцькводоканал» не надходила. Позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у її відзиві на позовну заяву. Додатково суду пояснила, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , вона фактично не проживає близько 25 років та не користувалася послугами КП «Луцькводоканал». У задоволенні позову просила відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що в період з травня 2009 року до вересня 2020 року проживала за адресою: [ADDRESS] , а в подальшому переїхала до м. Києва, а тому не споживала послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавалися позивачем. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідачки [PERSON] заперечував щодо задоволення позову в частині вимог, які стосуються її довірительки. Вважає, що при зверненні до суду з даним позовом КП «Луцькводоканал» пропущено строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від них на адресу суду не надходили. За змістом статей\~43,\~44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Відповідно до частини другої\~статті 233 ЦПК України\~суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки у судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін або їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності. Оскільки відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] належним чином були повідомлені про день, час, місце розгляду справи, їх неявка в судове засідання є повторною, свої доводи і міркування щодо позову мали можливість викласти у відзиві на позовну заяву, проте таким своїм процесуальним правом не скористалися, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вищезазначених осіб, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до частквого задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, предметом розгляду даного спору, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, є вимоги КП «Луцькводоканал» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які в період з 30.04.2017 року по 31.12.2022 року надавалися за адресою: [ADDRESS] . За час дії спірних правовідносин діяли ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV, з подальшими змінами (далі Закон № 1875) та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017 року з подальшими змінами (далі Закон № 2189), який набрав чинності 10.12.2017 року. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом положень ч. ч. 1 3 ст. 32 Закону № 1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 1 ч. 1 Закону № 1875-1V передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житло-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-ІV, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VІІІ обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII, виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ст. 23, 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII, послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, сам по собі, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Тобто, суд вважає доведеним, що у період з 30.04.2017 року по 31.12.2022 року КП «Луцькводоканал» надавало послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Доказів іншоги відповідачами в ході розгляду справи суду не надано. Як вбачається із інформаційної довідки про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання № 170/2 від 02.02.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також одна малолітня особа (а.с. 6). Усі з вищеперелічених осіб, окрім, [PERSON] , були зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , протягом усього періоду, за який виникла спірна заборгованість. Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання особи № 7205 від 31.08.2018 року, за відомостями Реєстру територіальної громади міста Луцька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована з 12.06.2018 року (а.с. 129). Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII, якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тобто, споживач послуги має право встановити індивідуальний засіб обліку. У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Вимогами ст. 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла. Таким чином відповідачі є солідарними боржниками у дані справі. Відповідно ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг та власники зобов`язані вносити плату за їх використання. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Разом з цим, ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За змістом ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (п. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). З огляду на викладене, нести витрати з оплати наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані не тільки власники квартири, а й особи, місце проживання яких у цій квартирі зареєстровано у встановленому порядку. Згідно пп. 7 п. 45 постанови Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору. Окрім того, пп. 11-1 п. 47 вищезгаданої постанови передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Таким чином, якщо особа була відсутня за місцем проживання і надала відповідні документи, вона має право на перерахунок розміру наданих послуг та їх оплати. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», пп. 7) п. 45 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та цетралізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Аналогічні висновки викладені в п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно з п. 11 ч. 2 ст. 7 ст. 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг. Таким чином, обов`язок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг. Суд звертає увагу, що обов`язковою умовою для застосування наведеного положення законодавства, яка дає право споживачу право на зменшення оплати комунальних послуг, є подача письмової заяви постачальнику таких послуг із відповідними доказами тимчасової відсутності споживача за місцем постачання послуг. Нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані особи місце проживання яких, у цій квартирі зареєстровано у встановленому порядку, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.09.2019 року у справі № 335/479/17, проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. Підтверджень звернення відповідачів до КП «Луцькводоканал» з відповідними заявами про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг з централізованого водопостачання на період тимчасової відсутності споживачів у спірний період до звернення позивача до суду з вказаним позовом, матеріали справи не містять. З огляду на наведене, суд вважає безпідставними доводи [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що вони не є особами, котрі повинні були оплачувати послуги з водопостачання і водовідведення, які надавало КП «Луцькводоканал». При цьому, зміна місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] в період, який не охоплений періодом виникнення спірної заборгованості, немає жодного правового значення для розгляду даної справи. Будь-яких доказів ненадання (неналежного) надання КП «Луцькводоканал» послуг з водопостачання і водовідведення стороною відповідача також не надано. Частиною 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово- комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 року № 2867 для КП «Луцькводоканал» затверджено наступні тарифи на централізоване водопостачання -10,17 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість) та на централізоване водовідведення - 13,51 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість). На сайті КП «Луцькводоканал» за посиланням http://vd.lutsk.ua/tariffs/poslugy- vodopostachannva-ta-vodovidvedennya.html розміщено діючі та попередні тарифи на послуги водопостачання та водовідведення розроблені, затверджені та установлені НКРЕКП. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Облік у сфері питного водопостачання КП «Луцькводоканал» веде за допомогою технічних засобів (загальнобудинкових, під`їздних та квартирних (індивідуальних) приладів обліку води) внесених до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Багатоквартирний будинок за адресою: м. Луцьк, вул. Привокзальна, 7, обладнано загальнобудинковим приладом обліку з 12.04.2021 року. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Судом також встановлено, що у відповідачів не встановлено квартирний (індивідуальний) прилад обліку води, а тому плата за послугу розраховується виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та розділу X Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.11.2018 року № 315 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 28.12.2018 року № 1502/32954. Щомісяця протягом спірного періоду КП «Луцькводоканал» нараховувало відповідачам плату за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів. Однак останні кошти за вказані послуги не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Як вбачається із відомості нарахувань та оплати послуг з водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] згідно договору про надання послуг від 15.10.2007 року, в осіб, які проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2022 року виникла заборгованість в загальному розмірі 98168,83 грн. Обрахування даної заборгованості здійснене періодом з 30.04.2017 року (а.с. 179-187). Із вищевказаних відомостей слідує, що станом на 01.01.2018 року (період квітень грудень 2017 року) спірна заборгованість по вищевказаному об`єкту нерухомого майна становила 2804,73 грн., нарахування здійснювалися на 5 проживаючих осіб. В період з січня 2018 року по червень 2018 року включно спірна заборгованість по вищевказаному об`єкту нерухомого майна становила 5228,95 грн., нарахування здійснювалися на 5 проживаючих осіб. В період з липня 2018 року та по грудень 2022 року включно спірна заборгованість по вищевказаному об`єкту нерухомого майна становила 98168,83 грн. Нарахування в період з липня 2018 року по травень 2022 року здійснювалися на 6 проживаючих осіб, тобто до складу таких осіб було включено [PERSON] після її реєстрації у квартирі. В період з травня 2022 року по грудень 2022 року нарахування здійснювалися на 5 проживаючих осіб. Стороною відповідача в жодній мірі не спростовано правильність проведених КП «Луцькводоканал» нарахувань плати за користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення за спірний період, що визначався позивачем за нормами споживання відповідно до кількості осіб зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , у відповідні часові проміжки. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у цій справі. Суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача щодо наявності підстав для застосування до даного спору строків позовної давності з огляду на таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби COVID-19» (далі Закон № 540-ІХ), який набрав чинності 02.04.2020 року продовжено позовну давність на період карантину. Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20.04.2023 року у справі № 728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». З початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року законодавець вніс до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України п. 19, яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259 (позовна давність) цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тобто, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин. Суди під час аналізу вимог про застосування строків позовної давності зважають на те, що їх продовження в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається (постанова Верховного Суду від 22.09.2022 року у справі № 920/724/21). Із наведеного слідує, що до вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з квітня 2017 року (три роки до запровадження карантину) по даний час позовна давність не застосовується. Разом з тим, суд вважає що у даному випадку стягненню із [PERSON] солідарно із іншими відповідачами підлягає сума заборгованості за період з липня 2018 року (після її реєстрації у житлі) по грудень 2022 року, з огляду на наступний розрахунок: в період з квітня 2017 року по червень 2018 року у квартирі були зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спірна заборгованість за цей період складала 5228 грн. 95 коп.; в період з липня 2018 року по грудень 2022 року у квартирі були зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спірна заборгованість за цей період складала 92939 грн. 88 коп. («загальна заборгованість 98168 грн. 83 коп.» - «вищезгадані 5228 грн. 95 коп.». З огляду на наведене, із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» слід солідарно стягнути суму заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з квітня 2017 року по червень 2018 року в розмірі 5228 грн. 95 коп., а із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» слід солідарно стягнути суму заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з липня 2018 року по грудень 2022 року в розмірі 92939 грн. 88 коп. За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову КП «Луцькводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позовні вимоги були пред`явлені до 4-х відповідачів, а загальна сума сплаченого судового збору склала 2684 грн.; у дольовому співвідношенні оплата кожної вимоги до кожного з відповідачів становила 671 грн. (2684 грн. / 4 особи). Позовні вимоги, пред`явлені КП «Луцькводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , були задоволені судом у повному обсязі, а тому судовий збір, який стосувався відповідної частини пощзовних вимог слід стягнути в повному обсязі, тобто по 671 грн. з кожного із зазначених відповідачів. Натомість, позовні вимоги, пред`явлені КП «Луцькводоканал» до [PERSON] були задоволені судом частково на 94,67 % («розмір задоволених вимог 92939 грн. 88 коп.» / «розмір пред`явлених вимог 98168 грн. 83 коп.»), а тому судовий збір повинен стягуватися в пропорційному співвідношенні та становити 635 грн. 25 коп. (94,67% від 671 грн.). На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509,\~625 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»,

Outcome: partial