Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 10.03.2006 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до даної заяви, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків тощо. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення умов договору про надання банківських послуг відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 81506,89 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 09.12.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач судові документи отримав 31.12.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручеення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 10.03.2006 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви відповідач своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідач з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку (а.с.82). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] 30.11.2021 та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.95-99). В подальшому, у процесі користування рахунком, 23.08.2022 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.83-94). Козяру ОМ. на підставі договору б/н було надано наступні кредитні картки: 10.03.2006 картка Універсальна, номер [NUMBER] з терміном дії до 03/13; 13.07.2011 картка Універсальна, номер [NUMBER] з терміном дії до 03/15; 16.08.2014 картка Універсальна, номер [NUMBER] з терміном дії до 08/18; 01.04.2015 картка Універсальна, номер [NUMBER] з терміном дії до 08/18; 17.08.2018 картка Універсальна, номер [NUMBER] з терміном дії до 05/22 та картка Універсальна, номер [NUMBER] з терміном дії до 03/24 (а.с.81). 22.03.2006 АТ КБ «Приватбанк» встановив відповідачу початковий кредитний ліміт в розмірі 1 000,00 грн., який в подальшому збільшив 75 000 грн. та зменшив до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.80). Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідача, з якої вбачається, що позичальник отримав кредитні кошти, а також сплачував суми на погашення кредиту. (а.с.54-79). У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за договором своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 16.10.2024 становить 81506,89 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 65453,51 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 16053,38 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками (а.с.10-53). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 10.03.2006 Договору про надання банківських послуг. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі. 2422,40 грн

Outcome: approved