Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «ПУМБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , було укладено кредитні договори: 08.11.2019 кредитний договір №2001455575201, за яким відповідачу було видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 20 000,00 грн., який згодом було збільшено до 29 986,98 грн.; 03.06.2021 кредитний договір №1010112603, за яким відповідачу було видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 4 000,00 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитними договорами не виконує, внаслідок чого утворилась загальна заборгованість перед позивачем станом на 09.09.2024 у розмірі 53 621,84 грн., а саме: за кредитним договором №2001455575201 від 18.11.2019 у розмірі 49 047,78 грн., з яких 29 986,98 грн. заборгованість за кредитом; 19 060,8 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором №1010112603 від 03.06.2021 у розмірі 4 574,06 грн., з яких: 2 659,91 грн. заборгованість за кредитом; 0,55 грн. заборгованість за процентами; 1 913,6 грн. заборгованість за комісією. Оскільки відповідач не виконав належно свої зобов`язання за вказаними вище кредитними договорами, позивач просить суд стягнути з останнього на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 53 621,84 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 року дана цивільна справа розподілена головуючому судді Войтенко Т.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 11.11.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 18.11.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001455575201 шляхом власноручного підписання [PERSON] . Заяви про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, за яким відповідачу було відкрито рахунок в АТ «ПУМБ» та видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 20 000,00грн.; погодженою відсотковою ставкою - 47,88% річних (а.с.14). Кредитний ліміт за кредитним договором №2001455575201 від 18.11.2019 поступово збільшувався, що підтверджується відомостями по рахунку, остання зміна - до 29986,98 грн. (а.с.67). Факт зарахування коштів на рахунок [PERSON] та користування кредитними коштами у сумі 29986,98 грн. доводиться випискою з банківського рахунку (а.с.95-98). Також, 03.06.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1010112603, шляхом підписання [PERSON] отп-паролем, відправленим на номер його телефону, Заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого відповідач отримав кредит зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 4 000,00 грн.; погодженим розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%, розміром процентної ставки - 0,01% річних (а.с.10-12). Факт зарахування коштів на рахунок [PERSON] у розмірі 4000 грн. доводиться платіжною інструкцією № TR 49713447.50289.8810 (а.с.68) та випискою з банківського рахунку (а.с.76-95). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Таким чином, надана банком виписка про рух коштів по особовому рахунку відповідача, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредитів та їх розміру, а також заборгованість по кредитах, розмір яких відображено у розрахунках заборгованості. Відповідно до п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.018 №75 бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки - це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання. Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази - розрахунок заборгованості, виконаний в автоматизованому режимі є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76-78 ЦПК України. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитними договорами №2001455575201 від 18.11.2019, №1010112603 від 03.06.2021, доданих банком до позовної заяви, відповідач використовував кредитні кошти та частково сплачував кредит, однак вимоги кредитного договору у повному обсязі не виконав в результаті чого у нього утворилася загальна заборгованість перед позивачем станом на 09.09.2024 року у розмірі 53 621,84грн., а саме: за кредитним договором №2001455575201 від 18.11.2019 у розмірі 49 047,78 грн., з яких 29 986,98 грн. заборгованість за кредитом; 19 060,8 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором №1010112603 від 03.06.2021 у розмірі 4 574,06 грн., з яких: 2 659,91 грн. заборгованість за кредитом; 0,55 грн. заборгованість за процентами; 1 913,6 грн. заборгованість за комісією. 09.09.2024 позивач направляв на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості за кредитними договорами, однак у добровільному порядку відповідач цього не здійснив. За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови кредитних договорів №2001455575201 від 18.11.2019, №1010112603 від 03.06.2021, суд дійшов висновку, що угоди між сторонами про надання кредиту повинні виконуватись згідно із діючим законодавством та умовами укладених між сторонами договорів. На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договорами зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved