Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.12.2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина до [INFO] , тобто до його повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років і відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання. [PERSON] є студентом Миколаївського політехнічного фахового коледжу з 0109.2022 року терміном до 01.07.2026 року, куди зарахований згідно наказу №102 від 28.07.2022 року на денну форму здобуття освіти за спеціальністю Програмна інженерія. Навчаючись на денній формі навчання [PERSON] не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Тому перебуває на утриманні позивачки. Відповідач працює та має змогу утримувати сина, сплачуючи аліменти. Просила суд стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 07.11.2024 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України (на сайті суду), телефонограмою, а також доставкою СМС повідомлення. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання і винесення заочного рішення, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 09.11.2006 року серії [NUMBER] , актовий запис 2357. Довідкою про доходи №34 від 04.11.2024 року, виданої Миколаївським політехнічним коледжем, зазначено, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на основній, безоплатній формі навчання та є студентом гр.П-312. Загальною сумою доходу з травня 2024 року по жовтень 2024 року склала нуль гривень нуль копійок. В своїй заяві від 11.11.2024 року [PERSON] зазначає, що підтримує позовні вимоги матері щодо стягнення аліментів з батька на її користь, строком до 01.07.2026 року (до закінчення ним навчання) або до досягнення 23-річного віку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.\~199\~СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 272 СК України передбачено, якщо позов пред`явлений не до всіх зобов`язаних осіб, а лише до деяких з них, розмір аліментів визначається з урахуванням обов`язку всіх зобов`язаних осіб надавати утримання. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька, матері або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, можливість повнолітньої дитини отримувати самостійний дохід, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є достатнім. Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 07.11.2024 року і до 01.07.2026 року (включно),\~тобто з\~моменту подання\~позову та\~на період\~навчання в Миколаївському політехнічному коледжі, але не пізніше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23-х річного віку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, У справі заявлені вимогу при поданні якої потрібно було б сплатити судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., які потрібно було б стягнути на користь позивача в разі задоволення позовних вимог, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати у виді несплаченого судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з Відповідача на користь Держави.

Outcome: approved