Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] у м.Зомбкі, Польща, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заява мотивована тим, що [INFO] у заявниці народився син [PERSON] . У вересні 2019 року [PERSON] поїхав до республіки Польща на заробітки. В листопаді 2021 року заявниця втратила зв`язок з сином. В грудня 2021 року [PERSON] повідомили, що її син помер. Внаслідок отриманої інформації заявниця перебувала довгий час у шоковому стані. З початком військової агресії та окупації міста Херсона, заявник тільки в лютому 2023 року змогла звернутися Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області із заявою щодо зникнення сина, [PERSON] 14.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Однак, внаслідок розшукових дій було встановлено, що [PERSON] [INFO] загинув у ДТП у м.Зомбкі, Польща. В ході розслідування кримінального правопорушення було проведено впізнання за фотознімками, за якими заявниця впізнала свого сина. 14.04.2023 року кримінальне провадження було закрито. Зареєструвати смерть [PERSON] іншим чином, окрім як встановлення факту смерті у судовому порядку, неможливо, тому заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 25.11.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні даного питання покладався на розсуд та компетентність суду. Судом, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №1591 від 04.05.1978 року. 14.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за заявою [PERSON] . Згідно протоколу допиту свідка від 05.04.2023 року, [PERSON] повідомила, що в кінці листопада на початку грудня 2021 року їй зателефонували з польського номеру та повідомили про те, що її син [PERSON] помер в Польщі. Внаслідок розшукових дій було встановлено, що [PERSON] [INFO] загинув у ДТП у м.Зомбкі, Польща. В ході розслідування кримінального правопорушення було проведено впізнання за фотознімками, за якими заявниця впізнала свого сина. Постановою про закриття кримінального провадження від 14.04.2023 року кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України закрито, у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення. Згідно інформації Департаменту архівної реєстрації актів громадянського стану Столичної м.Варшава від 29.08.2024 року свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м.Зомбкі, на території Польщі не видавалося. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. У разі реєстрації смерті не в тому консульському окрузі, де проживав померлий, консул, який зареєстрував смерть, повідомляє про реєстрацію смерті дипломатичне представництво або консульську установу України, де померлий перебував на обліку, указавши при цьому його прізвище, ім`я, по батькові, а також номер та дату актового запису про смерть. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом (документ, виданий медичним закладом, має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку); довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування (документ має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку). Реєстрація смерті громадян України, які померли в дорозі на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або іншому транспортному засобі, провадиться у найближчому дипломатичному представництві або консульській установі України при пред`явленні заявником необхідних документів. У графі «Місце смерті» актового запису про смерть указується місцезнаходження дипломатичного представництва або консульської установи, у якій проведена реєстрація смерті. На підставі актового запису про смерть консул видає довідку про смерть до органів соціального захисту населення для одержання допомоги на поховання. При встановленні надалі відомостей про померлого, яких бракувало, зміни і доповнення до запису акта про смерть уносяться згідно з Положенням про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ст. 1 ЦПК України зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). У відповідності до положень ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник за таких обставин позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її сина [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт смерті відбувся на території Польщі. Отже, заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала, на території іноземної держави.

Outcome: approved