Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 06 жовтня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що було складено відповідний актовий запис № 23 від 06.10.2014 року. Від спільного подружнього проживання з відповідачем народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спочатку між нею та відповідачем були хороші сімейні відносини, однак з часом вони погіршились, у кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що з відповідачем припинили спільно проживати. Позивач просить суд строк на примирення не надавати, тому що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам, шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] », малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , просить залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з`явилась, однак у позовній заяві позивач просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо представник відповідача, адвокат Юркевич Х.М. подала заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги позивача визнають у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що було складено відповідний актовий запис № 23 від 06.10.2014 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , сторони по справі є батьками дітей (а.с.7-8). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати. Позивачу слід залишити прізвище " [PERSON] " В постанові від 15.01.2020 р. по справі № 200/952/18 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В ході розгляду даної справи, судом не було встановлено наявність спору щодо того з ким із сторін будуть проживати спільні малолітні діти, а тому суд вважає за можливе залишити малолітніх дітей сторін проживати разом з матір`ю, як про те просила позивач. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved