Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду в порядку цивільного судочинства із позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. щодо відмови у витребуванні інформації та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та зобов`язати вчинити всі дії, що стосуються пошуку спадкового майна. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , який за життя вніс кошти на депозитний рахунок банку. Після смерті спадкодавця позивачка та її представниця неодноразово зверталися до АТ «Державний ощадний банк України» щодо отримання інформації про наявність банківських вкладів (депозитів), однак банківська установа повідомляла, що інформація містить банківську таємницю. 15.05.2023 року позивачка листом звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. з проханням щодо отримання нотаріусом інформації, чи укладалися спадкодавцем [PERSON] з АТ «Ощадбанк» договори банківського вкладу (депозит) та витребувати їх відповідні копії, однак 31.05.2024 року отримала відмову нотаріуса. У зв`язку з вищезазначеним, позивачка вважає бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. неправомірною та просить зобов`язати нотаріуса вчинити всі дії, що стосуються пошуку спадкового майна. З огляду на зазначене просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, що зазначені вище. Ухвалою суду від 05.07.2024 в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У наданий ухвалою про відкриття провадження строк відповідачем надано відзив, у якому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова А.Г. просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. Спадкову справу до майна [PERSON] , який помер [INFO] нею було заведено у визначений законом строк на підставі заяви від дружини спадкодавця [PERSON] 19.03.2021 року, згідно заповіту, посвідченого нею ж, 26.04.2019 року за реєстровим № 1489. Після спливу встановленого законом строку з дня смерті спадкодавця, а саме 27.09.2021 року за заявою спадкоємиці та при наявності необхідних документів для видачі Свідоцтва на спадщину, нею на ім`я спадкоємиці [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. В грудні 2021 року до відповідача звернулась [PERSON] та повідомила, що у померлого - [PERSON] на рахунках в АТ «Ощадбанк» залишились грошові кошти. Нею двічі було зроблено відповідні запити до АТ «Ощадбанк» щодо наявності грошових коштів на рахунках спадкодавця. Офіційні відповіді від банку надійшли 12.02.2022 року та 30.05.2022 року, за змістом однакові. За заявою спадкоємиці [PERSON] на підставі офіційних відповідей від АТ «Ощадбанк», 05.02.2024 року, відповідачем було видано Свідоцтво про право на спадщину на всі кошти, які обліковувались на рахунках в цій банківській установі, та роз`яснено, що разі виникнення сумнівів щодо правдивості наданої інформації банком, спадкоємець має право звернутися до суду або інших компетентних органів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. за заявою позивачки заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] 27.09.2021 року після спливу встановленого законом строку з дня смерті спадкодавця,за заявою спадкоємиці та при наявності необхідних документів для видачі Свідоцтва на спадщину, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. на ім`я спадкоємиці [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Як зазначає відповідач, в грудні 2021 року до неї звернулась [PERSON] та повідомила, що у померлого - [PERSON] на рахунках в АТ «Ощадбанк» залишились грошові кошти. 30.12.2021 та 11.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. до Головного управління Акціонерного товариства Ощадного банку України по м. Києву та Київській області було надіслано запити згідно зі ст.46 Закону України «Про нотаріат» щодо надання інформації про наявність грошових коштів в тому числі в іноземній валюті на рахунках [PERSON] . Відповідно до відповідей Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 02.02.2022 та 16.05.2022, які є однаковими за змістом, банком повідомлені номери рахунків відкритих на ім`я спадкодавця та суми залишку на цих рахунках, а також зазначено, що заповідальні розпорядження по них відсутні. Як вбачається з відповіді від 31.05.2024 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. наданої на запит позивачки для видачі Свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади, нотаріусом двічі подано запит до Головного управління Акціонерного товариства Ощадного банку України по м. Києву та Київській області щодо надання інформації про наявність на рахунках [PERSON] грошових коштів, АТ «Державний ощадний банк України» двічі направляв свою відповідь із зазначенням сум грошових коштів, наявної інформації було достатньо для видачі Свідоцтва про право на спадщину та грошові вклади [PERSON] , таке свідоцтво було видано позивачці 05.02.2024 року за реєстровим №378. За змістом частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами, передбаченими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами згідно зі статтею 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Згідно зі статтею 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Пунктами 2, 9 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а також в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частин 1, 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (частина 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат»). Главою 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, регламентується процедура видачі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до пунктів 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно пункту 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи те, що зобов`язання Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г., щодовчинення нотаріальної дії, а саме витребування від АТ «Державний ощадний банк України» відомостей та документів про наявність на рахунках спадкодавця [PERSON] грошових коштів, необхідних для вчинення нотаріальної дії виконано в повному обсязі та видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на ці грошові вклади05.02.2024 року за реєстровим №378, що не заперечується самою позивачкою, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed