Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, зареєстрований 14.12.2022 року Рахівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 307. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що сторони мають на утриманні неповнолітню доньку, спільне життя у сторін не склалося через різні характери, різні погляди на життя, що поступово призвело до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Покликається на положення статей 1, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України. Ухвалою від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.02.2025. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, натомість подали клопотання про розгляд справи без їх присутності. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, до суду не з`явилася, проте 05.02.2025 на електронну адресу суду надіслала заяву, у якій підтримала позовні вимоги позивача та наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2022 вбачається, що такий між сторонами зареєстрований 14.12.2022 Рахівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 307, при цьому дружина змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON] . Про відновлення дошлюбного прізвища відповідачка не просила. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій також визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч.ч.\~3, 4 ст.\~56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позивач ствердив, а відповідачка визнала, що у даному випадку шлюбні відносин фактично припинені, сім`я розпалася, не проживає разом, а шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться, з урахуванням чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Питання стягнення судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку із задоволенням позову стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн на його користь із відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved