Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

ОСББ «Провулок Макіївський 2» звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначило, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та співвласником багатоквартирного будинку, в якому було створено ОСББ «Провулок Макіївський 2». Позивач, який здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території для забезпечення всіх мешканців будинку послугами, зобов`язання виконує належним чином. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.12.2022 по 01.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 21650,41 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, 3% річних у розмірі 692,66 грн., інфляційні нарахування у розмірі 4768,64 грн., а також судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2024 суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Вказував на те, що всі рішення позивача щодо визначення вартості послуг є чинними, надаються в повному обсязі, тому підстав для відмови у задоволенні позовних вимог немає. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказував, що невірно обраховано заборгованість, термін починається не з набрання законної сили рішенням, а з часу засідання зборів, коефіцієнт голосів є меншим ніж потрібно для прийняття рішення, описка в документах не зафіксована, тому вважає, що має місце підробка документів, з моменту обрання правління пройшло більше 3 років. Крім того, зазначив, що прибудинкова територія перебуває у комунальній власності, через що стягнення на неї є незаконним. Матеріали справи містять заперечення представника відповідача на позовну заяву, в яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на аналогічні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ст. 1 цього Закону співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 15 вказаного Закону співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі та виконувати обов`язки передбачені статутом об`єднання. Згідно із ст. 16 цього Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників. Згідно інформаційної довідки з Київського міського бюро технічної інвентаризації від 24.02.2020, відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.41-45). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.08.2022 (а.с.15-16), ОСББ «Провулок Макіївський 2» було створено 12.11.2020 за адресою [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів учасників ОСББ «Провулок Макіївський 2», затвердженим протоколом №1 від 13.01.2023, затверджено розмір внесків співвласників житлових та нежитлових приміщень на утримання будинку, споруд та прибудинкової території від загальної площі нерухомого майна, а саме: внесок на утримання спільного майна за 1 кв.м житлових та нежитлових приміщень - 7,25 грн., внесок до ремонтного фонду за 1 кв.м житлових та нежитлових приміщень - 0,6 грн., внесок до резервного фонду за 1 кв.м житлових та нежитлових приміщень - 0,5 грн., внесок у фонд розвитку ОСББ за 1 кв.м житлових та нежитлових приміщень - 0,3 грн., (а.с.49-63). Згідно з п. 2.1 розділу 2 Статуту ОСББ «Провулок Макіївський 2», ОСББ створено з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом, можливості впливу співвласників на визначення вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території цілісного багатоквартирного будинку через статутні органи об`єднання, можливості безпосередньої участі кожного співвласника в управлінні неподільним та загальним майном через статутні органи у порядку визначеному цим статутом, забезпечення акумулювання коштів на проведення аварійних та ремонтних робіт, для ліквідації пошкоджень неподільного майна, що перебуває у спільній власності співвласників об`єднання у порядку визначеному цим статутом (а.с. 17-38). Відповідно до п. 2.3 розділу 2 цього Статуту завданнями та предметом діяльності ОСББ є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, утворення органів управління, визначення умов та розміру плати за їхню діяльність, здійснення для виконання статутних завдань господарчого забезпечення діяльності ОСББ в порядку визначеному законом, використання допоміжних приміщень у будинку для потреб органів управління ОСББ, встановлення сервітутів, здача в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна будинку. Пунктом 5.1 розділу 5 Статуту визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень, своєчасно та в повному обсязі оплачувати належні внески та платежі. Таким чином, [PERSON] як власник житлового приміщення та співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати рішення загальних зборів ОСББ та своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески за утримання спільного майна будинку та до ремонтного фонду. Судом встановлено, що ОСББ «Провулок Макіївський 2» свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює утримання будинку та прибудинкової території, уклав договори із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим відповідно до поданих стороною позивача розрахунків (а.с.47-48) у відповідача утворилась заборгованість, яка за період з 01.12.2022 по 01.10.2024 становить 21650,41 грн., а також 3% річних у розмірі 692,66 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 4768,64 грн., а всього 27111,71 грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. З огляду на положення ч.2 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників тощо. Відповідно до ст. 21 Закону порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно ч.3 ст. 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ст. 15 Закону). Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до положень ст. 17 Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання, вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів,тощо. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Твердження сторони відповідача щодо неправильного розрахунку заборгованості, а також неправомірного її нарахування, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Додатково суд звертає увагу на те, що твердження сторони відповідача про неправомірність рішень, на підставі яких нарахована заборгованість не підтверджена належними та допустимими доказами. Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив факт того, що стороною відповідача не було ініційовано відкриття судового провадження стосовно визнання неправомірними рішень позивача. Тому такі твердження до уваги судом не беруться. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Щодо відшкодування витрат понесених на правову допомогу суд зазначає наступне. Як встановлено судом, між ОСББ «Провулок Макіївський 2» та ФО-П [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги №1/07.2024 від 04.07.2024, підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 20.09.2024, на підставі чого вартість надання правової допомоги (а саме: підготовка розрахунку інфляційних нарахувань та 3% річних до заборгованості, підготовка позовної заяви, формування додатків та подання до суду) склала 2400 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями наявними в матеріалах справи. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч.4 ст. 137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (ч.5 ст. 135 ЦПК України). За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу. Отже, у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Разом з тим, поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий п.п. 2.2.1 п.п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. №1013) вимогам ст.ст. 157 і 158 Конституції України від 31.10.2019 №4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч.4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч.3 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача витрат понесених на правову допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved