Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з огляду на наступне.08 грудня 2021 року, [PERSON] , заповіла на випадок своєї смерті онуку [PERSON] , [INFO] , квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. [INFO] [PERSON] , звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лізунової Ольги Дмитрівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом заведено спадкову справу № 72303394, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 76615086 від 15.04.2024. Однак 15.04.2024 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що ним не подана відповідна заява в установлений законом строк з об`єктивних і незалежних від нього причини, що пов`язані зі збройною агресію російської федерації. Вказав, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, на підтвердження надав посвідченням офіцера [NUMBER] . Також являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] . Крім того, відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 04 квітня 2024 року № 04/549, він дійсно в період з 30.05.2022 по 19.09.2022, з 13.10.2022 по 19.12.2022, з 01.02.2023 по 30.11.2023, з 08.12.2023 по 04.04.2024 брав участь в бойових діях в населених пунктах Дмитрівка, Вугледар, Павлівка, Єгорівка, Клещіївка, Бахмут, Іванівське Донецької області. За таких обставин просить суд визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити додатковий строк в 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2024 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Провадження в справі відкрито 24.09.2024, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.12.2024 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання в адресу суду не надходило, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04.09.2023, актовий запис № 15391, яка доводиться бабусею [PERSON] (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 08.12.2021 Лахно Ю.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 4274 (копія заповіту наявна в матеріалах справи). Відповідно до заповіту, [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76615086 від 15.04.2024 Приватним нотаріусом Лізунова О.Д заведено спадкову справу № 72303394 щодо майна померлої [PERSON] . Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лізунової Ольги Дмитрівни про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі та прийняття спадщини. Разом з тим, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого вимогами чинного законодавства України (копія постанови від 15.04.2024 наявна в матеріалах справи). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України , для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини . Позивач зазначає, що строк для подання заяви на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а саме в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Також зазначив, що перебував на дійсній військовій служюів, не мав можливості вільного розпоряджатись своїм часом, а тому і звернувся до суду з даним позовом. Так, зважаючи на військову агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] забезпечував оборону України, безпеку населення та відстоював інтереси держави в зв?язку з військовою агресією РФ проти України, а саме брав участь в бойових діях в населених пунктах Дмитрівка, Вугледар, Павлівка, Єгорівка, Клещіївка, Бахмут, Іванівське Донецької області, що підтверджується довідкою № 04/549 від 04.04.2024 виданої Військовою частиною [NUMBER] , яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1272 ЦК України визначено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року в справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved