Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

01.10.2024 року представник позивача Авраменко А.В. звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 21.07.2023 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки та живуть окремо. Дитина залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] перебуває у декретній відпустці, не має змоги працювати, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача. З цих підстав представник просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, з моменту подачі позову і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.12.2024 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 21-22). Позивачка та її представник належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт (а.с.29), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання. Своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву на адресу суду не направив. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву. Розгляд справи\~проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 21.07.2023 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.07.2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.7). Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.09.2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8). Шлюбні стосунки сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Син [PERSON] залишився проживати з матір`ю, що підтверджується актом обстеження умов проживання №62-24, складеним 27.08.2024 року начальником Служби в справах дітей Покровської сільської ради (а.с.6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття (а.с.25-27). Позивачка не працює, оскільки перебуває у декретній відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] стверджує, що відповідач ухиляється від надання в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України (далі СК України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів\~ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині, яка проживає із дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене вище, з урахуванням потреб дружини, яка здійснюючи догляд за малолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, сплату ним аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, суд вважає заявлені позивачкою вимоги щодо розміру аліментів на її утримання надмірними та необґрунтованими та приходить до висновку про часткове їх задоволення в розмірі 1/6 частини від доходів [PERSON] . При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial