Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач АТ «Оператор газорозподільної\~системи «Полтавагаз» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 4\~209 грн. 04 коп. , з яких 3\~950 грн. 08 коп. основний борг, 83 грн. 89 коп. - 3 % річних, 175 грн. 07 коп. інфляційні втрати, та судового збору в сумі 3028 грн. Позов обґрунтовано тим, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління.На підставі ст. 41 Закону України « Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є плата рахунка ГРМ та документально підтверджене споживання природного газу . Відповідач в порушення пункту 12.4 розділу ХІІ Типового договору розподілу природного газу зміни персоніфікованих даних до заяви-приєднання не вніс, тому в відомостях контрольного зняття показників лічильника зазначене прізвище попереднього власника [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власникам майна за адресою [ADDRESS] . Позивачем надавались відповідачу послуги з розподілу газу. В свою чергу, відповідач відповідні послуги не сплатив, внаслідок чого за період з 01.08.2020 року по 01.10.2024 року за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2024 року складає 3\~950,08 грн., яку просили стягнути з останнього. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 26). 13 грудня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначив, що у серпні 2020 року працівниками позивача було здійснено механічне від`єднання його будинку за адресою [ADDRESS] від газорозподільної мережі шляхом відрізання труби, за якою здійснювалася доставка природного газу, у зв`язку із чим із того часу позивачем послуга з розподілу природного газу йому не надавалась, однак останній продовжує безпідставно нараховувати плату за послуги з розподілу. Відповідач зазначає, що вказана обставина механічного від`єднання його будинку від мережі газорозподілу підтверджується відеозаписом, копію якого додав на оптичному диску. Відповідач у відзиві посилається на правову позицію викладену у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2022 року у справі № 914/3254/21. Відповідач вказує, що помилкове твердження позивача про існування в споживача обов`язку оплачувати послуги з розподілу природного газу навіть уже після механічного від`єднання об`єкта від газорозподільної мережі спростовується. Відповідач вважає, що з урахуванням положень глав 6-7 Розділу VI Кодексу ГРС та висновків викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2022 року у справі № 914/3254/21, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2022 року у справі № 914/3254/21, у нього відсутній обов`язок сплачувати за послуги з розподілу природного газу у зв`язку із здійсненням позивачем механічного від`єднання його будинку від газорозподільної мережі у серпні 2020 року. Тому відповідач вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.34-37). 16 грудня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача зазначив, що відповідачем разом з відзивом на позовну заяву надані суду електронні докази, а саме фотографії та відеозапис на переносному оптичному диску для зберігання інформації даних у цифровому вигляді, однак вони подані без дотримання вимог ч. 2 ст. 100 ЦПК України. Фото та відео докази надані відповідачем, не завірені у встановленому законом порядку цифровим електронним підписом, не відповідають вимогам ЦПК України та не можуть братись судом до уваги. Окрім того, відеозапис на диску неможливо переглянути з причин, що не залежать від позивача. З аргументами викладеними у відзиві АТ Полтавагаз не погоджується. Представник позивача вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2021 [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] зазначеного в заповіті, а саме 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власниками майна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Згідно з частиною 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ Полтавагаз, обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2494. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України Про ринок природного газу і Кодексом газорозподільних систем. 20.12.2016 року [PERSON] (спадкодавцем за заповітом № 1798 від 06.05.2011) надано АТ Полтавагаз підписану заяву-приєднання до умов договору розподілуприродного газу (копія додається). Отже, фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є надання підписаної Споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ тадокументально підтверджене споживання природного газу. Таким чином, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферахенергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829. Представник позивача зазначає, що відповідач заперечує існування в нього обов`язку сплачувати за послуги зрозподілу природного газу у зв`язку з припиненням розподілу природногогазу за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту припинення (обмеження) природного газу № 433/20 від 08.01.2020 узв`язку з відсутністю тяги в димових і вентиляційних каналах та у зв`язку з невідповідністю системи газопостачання проектній документацій за адресою: [ADDRESS] було припинено розподіл природного газу шляхом встановлення інвентарної заглушки на вводі (копія акта додається). Проте, об`єкт споживача залишився приєднаним до системи газопостачання, із можливістю доступу до газорозподільної системи, Споживач остаточно не відмовлявся від послуг розподілу природного газу, про розірвання договору розподілу природного газу не заявляв. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача відзобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природногогазу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Представник позивача вважає, що враховуючи наявність договірних правовідносин між сторонами щодо розподілу природного газу, які не припинено, а також враховуючи те що, від Відповідача заява про розірвання договору розподілу природного газу не надходила, то відповідно до п. 9 глави 6 розділу VІКодексу ГРМ, Відповідач не звільняється від зобов`язання оплати вартостіпослуг з розподілу природного газу. Представник позивача вказує, що враховуючи вищевикладене вбачається, що позивач виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, а відповідач ухиляється від сплати отриманих послуг з розподілу природного газу, заперечення викладені у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсним обставинам справи, а сам відзив на позовну заяву поданий з порушенням ч.7 ст. 178 ЦПК України, а тому не може братися судом до уваги (а.с.43-46). \~ \~ \~ \~23 грудня 2024 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшли заперечення, у яких вказує, що у відповіді на відзив позивач вказує, що долучені Відповідачем до відзиву фотознімки та відеозаписи є копіями електронних доказів, які не завірені кваліфікованим електронним підписом, тому не відповідають вимогам ч. 2 ст. 100 ЦПК України і не можуть братися до уваги судом. Позивач у своїй відповіді на відзив стверджує, що надані Відповідачем на оптичному диску фото, відео докази є копіями електронних доказів, проте жодних аргументів чому вказані фото, відео докази не можуть вважатися оригіналами електронних доказів не наводить. Представник відповідача стверджує, що долучений відповідачем до відзиву оптичний диск містить у собі фотографії та відеозаписи, які є оригіналами електронних доказів, а від так посвідчення таких доказів електронним підписом не вимагається, що свідчить про відповідність наданих до Суду доказів вимогам ст. 100 ЦПК України. Представник відповідача зазначає, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачу згідно акта припинення (обмеження) природного газу № 433 від 08.01.2020 було припинено розподіл природного газу шляхом встановлення інвентарної заглушки на вводі, проте вказана обставина за твердженням позивача не звільняє від обов`язку сплачувати за послуги з розподілу природного газу, оскільки об`єкт споживання Відповідача залишився під`єднаним до системи газопостачання із можливістю доступу до газорозподільної системи. Проте, вже після складення акта припинення (обмеження) природного газу № 433 від 08.01.2020, у серпні 2020 року працівниками позивача було здійснено вже механічне від`єднання будинку за адресою: [ADDRESS] від газорозподільної мережі шляхом відрізання труби за якою здійснювалася доставка природного газу, у зв`язку із чим із того часу позивачем послуга з розподілу природного газу Відповідачу не надається, однак останній продовжує безпідставно нараховувати плату за послуги з розподілу. Вказана обставина механічного від`єднання будинку Відповідача від мережі газорозподілу підтверджується відеозаписом, копія якого додається на оптичному диску. Представник відповідача вважає, що наведені відповідачем у відзиві доводи та аргументи не були спростовані позивачем, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог (а.с.60-62). \~ \~ \~ \~06 січня 2025 року від представника позивача до суду надійшли пояснення, у яких вказав, що будинок відповідача залишається приєднаним до системи газопостачання, із можливістю доступу до газорозподільної системи, відповідач остаточно не відмовлявся від послуг розподілу природного газу, про розірвання договору розподілу природного газу не заявляв. Крім того, в залі судового засідання відповідач повідомив, що будинок за адресою: [ADDRESS] поділений на 2 квартири. Згідно облікової бази АТ Полтавагаз за адресою [ADDRESS] споживач отримує послугу розподілу газу та сплачує рахунки оператора ГРМ. Даний факт свідчить про те, що жилий будинок за адресою: [ADDRESS] підключений до газорозподільної мережі. Відповідачем не надано до суду доказів, а саме технічних умов приєднання до ГРМ, що визначають вихідні дані для проєктування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання та будуються Оператором ГРМ, які свідчили б про те, що кв. [ADDRESS] та до кв. [ADDRESS] мають різні точки приєднання до місця забезпечення потужності. Оператор газорозподільної системи АТ «Полтавагаз» забезпечує не лише фізичне транспортування газу до Відповідача, а і комплекс інших дій, котрі полягають в забезпеченні Відповідача доступом до газорозподільної системи, належної потужності системи на підставі укладеного між оператором ГРМ та відповідачем договору. Відповідач у відзиві на позовну заяву та запереченнях по справі стверджує, що в серпні 2020 позивачем було здійснено механічне від`єднання будинку за адресою: [ADDRESS] від газорозподільної мережі шляхом відрізання труби за якою здійснювалася доставка природного газу. Проте відповідачем на підтвердження даного факту не надано суду жодних належних, достатніх та достовірних доказів. Представник позивача вважає твердження відповідача про наявність механічного від`єднання будинку за адресою: [ADDRESS] від газорозподільної мережі шляхом відрізання труби за якою здійснюється доставка природного газу таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Представник позивача вказує, що враховуючи, що об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] приєднаний до системи газопостачання із можливістю доступу до газорозподільної системи, відповідач остаточно не відмовлявся від послуг розподілу природного газу, про розірвання договору розподілу природного газу не заявляв, то відповідач зобов`язаний виконувати умови договору розподілу природного газу в частині оплати вартості отриманих послуг з розподілу природного газу. Щодо доказів наданих відповідачем з відзивом на позовну заяву представник позивача вказує, що фотодокази надані відповідачем, не містять дати, часу та місця проведення фотофіксації, а також накладеного кваліфікованого електронного підпису, тобто не відповідають вимогам ЦПК України та не можуть братись судом до уваги. Окрім того, відеозапис на диску неможливо переглянути з причин, що не залежать від позивача. Таким чином, докази надані Відповідачем є недостовірними, недопустимими та неналежними, таким що є недостатніми для вирішення спору. Отже, враховуючи вищевикладене вбачається, що позивач виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, а відповідач ухиляється від сплати отриманих послуг з розподілу природного газу, заперечення по справі викладені відповідачем не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть братися судом до уваги (а.с.66-68). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача Григоренко А.Р. позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Пояснила, що позивач є споживачем побутового газу за адресою [ADDRESS] . Об`єкт за вказаною адресою підключений до газорозподільної мережі, а відповідач є власником даного нерухомого майна, тому зобов`язаний його утримувати. Відповідач заяви на розірвання договору не надавав, йому нараховувались послуги. Звернула увагу суду, що в запереченнях поданих представником позивача вказано про недопустимість наданих відповідачем доказів. Письмового звернення відповідача до АТ Полтавагаз про від`єднання його будинку від газопостачання не було. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказав , що у червні 2020 року було припинено газопостачання, після відновлення його подачі на стояку до його будинку газ не під`єднували. Позивач вказав, що стояк , який постачає газ до його будинку відрізаний, що підтверджується відеозаписом наданим до суду. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Вважає, що у випадку механічного від`єднання будинку відповідача від газопостачання, останній не повинен здійснювати оплату за доставку природного газу. Вказав , що заперечення проти позову викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У\~статті 15 Цивільного кодексу України\~зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюванеправо чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає\~Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2021 р. [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] зазначеного в заповіті, а саме 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.16). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 240074796 від 12.01.2021 року вбачається, що [PERSON] є власником частини будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.17). З копії акту № 433/20 від 08.07.2020 року складеного працівниками АТ «Полтавагаз» за адресою [ADDRESS] в встановлена інжекторна заглушка на введення природного газу (а.с.50). В свою чергу, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Згідно з наданої позивачем картки абонента [PERSON] о/р [NUMBER] , сума заборгованості відповідачів за адресою [ADDRESS] в перед товариством станом на 01 жовтня 2024 року складає 3950 грн.08 коп. (а.с.20). За нормами\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі ст.\~41 Закону України «Про ринок природного газу»\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далів НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 затверджено Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до п.4\~Розділу І цього Кодексу\~побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року Відповідно до п.1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Постановою НКРЕКП № 30.01.2021 № 129 встановлено тариф на розподіл ( ставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.02.2021 - 2, 136 грн. за 1 куб.м на місяць. Постановою НКРЕКП № 22.12.2021 № 2764 встановлено тариф на розподіл ( ставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2022- 2, 112 грн. за 1 куб.м на місяць. Таким чином, щомісячно, відповідно до укладеного Договору розподілу природного газу до сплати нараховується: з 01.01.2020 року по 98, 62 грн., з 01.07.2020 року 113,16 грн., з 01.01.2021 року 186,35 грн., з 01.02.2021 року 167,85 грн., з 01.01.2022 року 55,26 грн., з 01.01.2023 року 55,26 грн., з 01.10.2023 6,86 грн., з 01.01.204 6,86 грн., які відповідач мав сплатити, відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надають послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Таким чином, законом чітко визначено як порядок укладення договору (перелік дій, які свідчать про наявність волевиявлення споживача на укладення договору) так і порядок визначення умов договору. Споживання природного газу та подання заяви про приєднання до умов договору свідчить про виконання дій, з якими закон пов`язує волевиявлення споживача на укладення договору. За нормами статей\~526,629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Пунктом 7 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Постачання/розподіл природного газу вважається припиненим за умови наявності пломб Оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, що зафіксовано відповідним актом. Таким чином, заявлений розмір заборгованості станом на 01.10.2024 року в сумі 3950 грн. 08 коп., інфляційні втрати у сумі 175 грн. 07 коп., 3 % річних у сумі 83 грн.89 коп. доведений позивачем, а тому підлягає стягненню на користь позивача. Доводи відповідача щодо відсутності заборгованості за адресою [ADDRESS] , оскільки у серпня 2020 року було здійснено механічне відключення його будинку від газорозподільної мережі шляхом відрізання труби за якою здійснювалась доставка природного газу, судом спростовується, з огляду на наступне. Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу про відсутність доставки природного газу до належного йому на праві приватної власності об`єкта нерухомого майна, оскільки наданий ним доказ, а саме відеозапис судом визнається недопустимим , так як не відповідає вимогам ст. 100 ЦПК України, зокрема, доказ не містять дати, часу та місця проведення фотофіксації, а також накладеного кваліфікованого електронного підпису,тобто не відповідають вимогам ЦПК України та не можуть братись судом до уваги. Також відповідачем не доведено, що у серпні 2020 року позивачем було здійснено механічне відключення його будинку від газорозподільної мережі шляхом відрізання труби за якою здійснювалась доставка природного газу, жодного доказу цьому не надано. Також відповідачем не надано до суду доказів, а саме технічних умов приєднання до ГРМ, що визначають вихідні дані для проєктування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання та будуються Оператором ГРМ, які свідчили б про те, що кв.1 та до кв. [ADDRESS] мають різні точки приєднання до місця забезпечення потужності. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 3028 гривень.

Outcome: approved