Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з данною позовною заявою. Ухвалою суду від 16.07.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.11.2024 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] , шлюб офіційно не реєстрували. Сторони певний час проживали разом за місцем проживання позивача. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Вже через декілька місяців після народження доньки відповідач покинула сім`ю і до цього часу не поверталась. Донька на даний момент проживає з позивачем, її вихованням та утриманням займається тільки він. Мати зовсім не приймала та не приймає участі у вихованні доньки, не приділяє їй належної уваги, займається тільки собою, задовольняє свої інтереси. Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про свою доньку, брати участі в її вихованні, протягом останніх десяти років не вчинила жодних дій для налагодження відносин із дитиною, матеріально дитину не забезпечує. Дитина у 2024 році закінчила 4 клас, мати не цікавиться шкільним життям доньки, її успішністю. Отже, позивач вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно доньки. Крім того, відповідач вже позбавлялась батьківських прав відносно двох малолітніх дітей, народжених не від позивача. Крім того, відповідач притягувалась до кримінальної відповідальності. У зв`язку з чим, позивач змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. Позивач та представник позивача подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали протии заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилась про розгляд справи повідомлялась належним чином. Будь - яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. 08.11.2024 року від Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника та прохання про долучення до матеріалів справи висновку №102-4676 від 01.11.2024 року. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явилась на судовий розгляд справи, хоча була завчасно повідомлена, причини її неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідач не надала, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Сторони проживали разом за адресою реєстрації позивача. Під час фактичних шлюбних відносин у позивача з відповідачем [INFO] народилась донька - [PERSON] . Як зазначено позивачем, через декілька місяців після народження дитини, відповідач покинула сім`ю і до цього часу не з`являлась та на зв`язок не виходила. Дитина сторін фактично проживає разом з позивачем за адресою його реєстрації - [ADDRESS] . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно та фахівцем із соціальної роботи Деснянської районного в місті Києві центру соціальних служб було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та встановлено, що для дитини створені належні умови для проживання та виховання. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Деснянського району міста Києва, малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в даному центрі. Має декларацію із лікарем-педіатром [PERSON] . Дитина здорова, на «Д» обліку не перебуває. На прийом до лікаря-педіатра з дитиною приходить батько - [PERSON] , який виконує всі батьківські та медичні обов`язки по відношенню до дитини. Мати з дитиною ніколи не зверталась до закладу. Відповідно до інформації школи І-ІІІ ступенів №276 Деснянського району міста Києва, [PERSON] навчається в даній школі з першого класу. На даний час є учиницєю п`ятого класу. Має навчальні досягнення середнього та достатнього рівня, навчалася міру своїх можливостей. Діана вихована, товариська, організована, привітна, ввічлива. Вихованням дитини займається батько, який постійно відвідує батьківські зустрічі, бере активну участь у житті дитини, завжди реагує на інформацію, що стосується доньки від класного керівника. Мати дитини, [PERSON] , в школу, в тому числі батьківські зустрічі не відвідує, участь в організації навчання дитини не бере. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до копії заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.05.2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які народились не від позивача. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно викладеного у висновку служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністраціїпро доцільність позбавлення батьківських прав №102-4676 від 01.11.2024 року "…на засіданні комісії був присутній батько дитини [PERSON] та малолітня [PERSON] …. [PERSON] повідомив, що підтримує свій позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Малолітня [PERSON] зазначила, що не пам`ятає маму. Будь-який зв`язок з нею відсутній, місце її знаходження їй не відоме". Мати дитини, [PERSON] , була належним чином повідомлена про дату та час засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської РДА в м. Києві, проте на засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила. З метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Нормою ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, відповідно до положень якої мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 17 зазначеної Постанови роз`яснює, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно частини 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсний обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України). При цьому, суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК України). Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, по досягненню чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , батьківського піклування та обов`язків, щодо дитини не виконує. Відповідно до положень ст. 164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені суттєві порушення прав малолітньої [PERSON] з боку її матері. Невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, щодо виховання та утримання дитини негативно впливає на її здоров`я та розвиток, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . При цьому судом враховано ту обставину, що будучи обізнаною про розгляд даної справи судом, відповідач за неоднарозовими викликами до суду не з`явилась, пояснень та доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надала. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved