Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

08.11.2024 року [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що 28.09.2021 року [PERSON] , склав заповіт, яким заповів їй все своє майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день його смерті. Даний заповіт посвідчений старостою села Малий Ключів, Коломийського району, Івано-Франківської області, Л.І. Миронюком, та зареєстрований в реєстрі за № 82-3. Вказаний заповіт не скасовувався і не відмінявся, що стверджується довідкою Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 169 від 16.10.2024 року. [PERSON] , помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 24.11.2021 року Коломийським відділом ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за вищевказаним заповітом на нерухоме майно: житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та три земельні ділянки площею 0, 7100 га, 0, 5306 га, 0, 1376 га, що знаходяться у с. Малий Ключів, Коломийського району, Івано-Франківської області. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вона в шестимісячний строк після його смерті подала до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М., заяву про прийняття спадщини і на підставі її заяви, нотаріус відкрила спадкову справу № 90/2021, інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов?язкову частку у спадщині немає, що буде підтверджено копією спадкової справи, яку за її клопотанням на запит суду надасть приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. Однак, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М., відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди по причині того, що вказане нерухоме майно згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння належало колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , частка членів двору в даному майні не визначена. Про вказане приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. 27.09.2024 року видала їй постанову про відмову У вчиненні нотаріальної дії. Також ,причиною відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на дане майно є і та обставина, що [PERSON] був власником не тільки своєї частки в майні вказаного колгоспного двору, але і успадкував, як спадкоємець 4 черги, і частку [PERSON] , в даному майні, однак до дня його смерті не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, відсутність належного правовстановлюючого документу, яким підтверджується право власності спадкодавця на спадкове майно є перешкодою для реалізації її спадкових прав. Зі смертю [PERSON] і [PERSON] неможливо вирішити дане питання в позасудовому порядку і вона вправі звернутися до суду з даним позовом. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 15.07.1989 року, виконавчим комітетом Коломийської районної ради народних депутатів, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 15.07.1989 року в реєстрову книгу за № 155. Вказане стверджується випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 13.03.2024 року за № 79658. Згідно довідки Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 169 від 16.10.2024 року. Станом на 01.07.1990 року господарство, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належало до типу колгоспний двір і його головою була [PERSON] , а членом двору був її чоловік [PERSON] . Отже, після ліквідації колгоспних дворів [PERSON] і [PERSON] , набули право власності на спірний житловий будинок, господарські будівлі та споруди в рівних частках (по частці кожному). Вказане нерухоме майно збереглося і на даний час, на нього 15.08.2024 року виготовлений і зареєстрований в реєстрі будівельної діяльності технічний паспорт, згідно якого за адресою: [ADDRESS] , знаходяться житловий будинок А, літня кухня Б, стайня В, стодола Г, криниця № 1, рік будівництва 1990. [INFO] померла [PERSON] що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.07.2021 року Коломийським відділом ДРАЦС у Коломийському районі, Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів вона не складала, що стверджується довідкою Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 169 від 16.10.2024 року. Спідщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , як спадкоємець 4-ої черги, який проживав зі спадкодавицею однією сім`єю до дня її смерті більше 5 роки, що підтверджується наступними доказами. [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрували шлюб 18.08.1965 року, а 20.04.1970 року, шлюб між ними був розірваний. Вказане стверджується повним витягом з ДРАЦС. Хоча [PERSON] , та [PERSON] , і розірвали шлюб, однак продовжували проживати у вищевказаному господарстві спільно однією сім?єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] , разом зі [PERSON] , до дня її смерті вели спільно господарство, в них був спільний бюджет, спільно харчувалися, мали взаємні права і обов?язки. За спільні кошти вони купляли продукти харчування, речі домашнього вжитку та обходу, одяг та все необхідне для проживання. За спільні кошти вони провели ремонт будинку, господарської будівлі (стайні) та споруди (огорожі). [PERSON] , виконував по господарству всю фізично важчу роботу - колов дрова, носив воду, годував і доглядав живність (курей, поросят), обробляв присадибну земельну ділянку, а [PERSON] , готувала їжу, прибирала в будинку. Вони піклувалися один за одного, дбали про стан здоров?я кожного з них. Той факт, що [PERSON] , і після розірвання шлюбу з [PERSON] , (1970 року) продовжував проживати з нею у вищевказаному господарстві спільно однією сім?єю до дня її смерті стверджується довідкою Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 194 від 29.10.2024 року, в якій вказано, що [PERSON] і [PERSON] проживали та вели спільно господарство за адресою [ADDRESS] з дня їхнього одруження до дня смерті [PERSON] . В довідці Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 169 від 16.10.2024 року [PERSON] , зазначений як чоловік [PERSON] , що свідчить про те, що факт розірвання між ними шлюбу був невідомий навіть органу місцевого самоврядування. Згідно довідки Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 170 від 16.10.2024 року [PERSON] , проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з дня народження [INFO] до дня її смерті. Згідно довідки Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради від 24.11.2021 року [PERSON] , проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.02.1978 року до дня його смерті [INFO] . Отже, [PERSON] , і на день смерті [PERSON] , був зареєстрований у вищевказаному господарстві разом з нею. [PERSON] і [PERSON] , лікувалися в одного лікаря, до якого приходили разом, в довідці амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Печеніжин віл 31.10.2024 р. зазначено, що [PERSON] і [PERSON] знаходилися на «Д» обліку в одного сімейного лікаря. [PERSON] , похоронив [PERSON] , про що зазначено в довідці Малоключівського старостинського округу Печеніжинської селищної ради за № 194 від 29.10.2024 року. Той факт, що [PERSON] , і після розірвання шлюбу вів з [PERSON] , спільно господарство стверджується документами, виданими на ім?я [PERSON] , про придбання побутових речей для спільного користування з [PERSON] (товарний чеки про придбання витяжки від 03.12.2007 року, керівництво по експлуатації плитки газової побутової від 09.12.2004 року, гарантійний талон на газовий опалювальний апарат від 15.10.2008 року). Після смерті [PERSON] , в [PERSON] , знаходилися її особисті речі та документи. Той факт, що [PERSON] , і після розірвання шлюбу з [PERSON] , продовжував проживати з нею у вищевказаному господарстві спільно однією сім?єю до дня її смерті, також можуть ствердити в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину постійно проживаючи разом із нею на час її смерті. До нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , ніхто не подавав, що буде підтверджено інформацією, яку за клопотанням [PERSON] , на запит суду надасть Коломийська державна нотаріальна контора. Отже, після смерті [PERSON] , її частку спірного нерухомого майна успадкував [PERSON] . Встановлення факту проживання [PERSON] , з [PERSON] , однією сім`єю не менше як п`ять років до дня її смерті, є належним способом захисту її прав. Оскільки, згідно вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття (дня смерті спадкодавця), тому [PERSON] , після смерті [PERSON] успадкував її частку спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд, а після смерті [PERSON] , вона успадкувала за заповітом, належне [PERSON] на день його смерті нерухоме майно частку вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд (його частку в майні колгоспного двору) та частку даного нерухомого майна, яку він успадкував після смерті [PERSON] . Вона єдина спадкоємиця після смерті [PERSON] , осіб, крім неї, які б претендували на право на спадкове майно немає і дане нерухоме майно знаходиться на території Печеніжинської сільської ради, тому її слід визнати відповідачем в даній справі. Тому, просить встановити факт проживання [PERSON] , однією сім`єю з [PERSON] , із 1970 року до часу відкриття спадщини [INFO] (дня смерті [PERSON] ), та визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Від Печеніжинської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Печеніжинської селищної ради, заперечують проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1837, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 24.11.2021 року (а.с. 11). Також, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1110 від 05.07.2021 року (а.с. 16). Відповідно до копії Заповіту від 29.09.2021 року, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, майнові права та обов`язки, які належать йому на момент складення заповіту, а також майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть в майбутньому, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2024 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, Харук О.М., відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що до поданої заяви [PERSON] , додає виписку ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2024 року за № 79658, із якої вбачається, що право власності на нерухоме мацно зареєстровано за померлою головою колгоспного двору [PERSON] . Частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Колгоспний двір на даний час не є суб`єктом цивільних правовідносин, а тому, немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на домоволодіння від 15.07.1989 року, житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 13). Згідно з копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 79658 від 13.03.2024 року, виданої про те, що у [ADDRESS] , згідно архівних даних, станом на 31.12.2012 року, в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 155, власником є [PERSON] голова колгоспного двору (а.с. 14). Відповідно до копії Довідки про право власності селянського двору на жилий будинок, в зв`язку з оформленням спадщини № [NUMBER] від 16.10.2024 року, виданої Малоключівським старостинським округом Печеніжинської селищної ради, про те, що померлій [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , 7100га., земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.5306га., на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 20 листопада 2009р., серія ЯЗ № 025845 та площею 0,1376га., на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 20 листопада 2009р., серія ЯЗ № 025846. Тип двору - селянський. Станом на 01.07.1990 року у будинку зареєстровані: [PERSON] - голова двору, [INFO] , померла [INFO] ; [PERSON] - чоловік, [INFO] , помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] у будинку зареєстровані: [PERSON] - чоловік, [INFO] , помер [INFO] . На момент смерті гр. [PERSON] у будинку зареєстрованих немає нікого. Заповіт від імені померлої [PERSON] Малоключівським старостинським округом не складався і не посвідчувався. Заповіт від імені померлого [PERSON] складений та посвідчений Малоключівським старостинським округом Печеніжинської селищної ради 29 вересня 2021 року зареєстрований у реєстрі за № 82-3, який не змінювався і не скасовувався (а.с. 15). Згідно з копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00047842367 від 06.11.2024 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 18.08.1965 року зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 17). Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00047842531 від 06.11.2024 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 20.04.1970 року шлюб розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 38 (а.с. 18). Згідно з копією Довідки № 194 від 29.10.2024 року, виданої Малоключівським старостинським округом Печеніжинської селищної ради, про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали та вели спільне господарство, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з дня їхнього одруження до дня смерті [PERSON] , [INFO] . А також, [PERSON] , займався похованням [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до копії Довідки № 170, виданої Малоключівським старостинським округом Печеніжинської селищної ради, про те, що [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з дня народження - [INFO] , по день смерті [INFO] (а.с. 20). Згідно з копією Довідки № 537 від 24.11.2021 року, виданої Малоключівським старостинським округом Печеніжинської селищної ради, про те, що [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 20.02.1978 року по день смерті [INFO] (а.с. 21). Згідно з Довідки від 31.10.2024 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходилися на «Д» обліку, у сімейного лікаря АЗПСМ, с. Печеніжин, [PERSON] , до дня смерті (а.с. 22). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в органах місцевого самоврядування с. М. Ключів багато років. Знала [PERSON] і [PERSON] як дружину і чоловіка. Разом проживали, вели господарство та спільний побут. Була переконана, що вони чоловік і дружина. Про те, що вони розлучені, довідалась тільки від [PERSON] , коли та оформляла спадщину Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] і [PERSON] були у шлюбі понад 50 років. Вона була їх сусідкою. Вели спільне господарство, проживали разом, дітей не мали. Деякий час з ними жила мама [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Щодо позовної вимоги про визнання права власності, то у відповідності до ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно із ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно із ст. 1273. ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2\~ст.16 ЦК України\~передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України\~право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України\~особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з наведених доказів вбачається, що [PERSON] , проживав однією сім`єю з [PERSON] , із 1970 року до часу відкриття спадщини [INFO] , дня смерті [PERSON] , а тому заяву слід задовольнити. Також, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про підставність позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та їх задоволення в повному обсязі. На підставі\~ст.ст.16,392,1216,1218,1233-1236,1268-1270,1273-1275ЦК\~України,\~ст.ст.\~1,\~27,31\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~ст.ст.\~4,13,\~ст.\~76,77,246, 247 ч. 2, 293, 294, 319, 259, 263-265 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved