Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Заявники 26.12.2024 звернулися до Приморського районного суду м.Одеси з заявою, якою просили: - визнати, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] ; - встановити факт належності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1193 № [NUMBER] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника [PERSON] помилково вказали як [PERSON] , тоді як в паспорті вказано [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин необхідно для подальшого оформлення правочинів у нотаріальній конторі. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27.12.2024 заяву залишено без руху, заявникам надано 10-денний строк для усунення недоліків заяви. Після усунення недоліків заяви, ухвалою від 03.01.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] , [PERSON] , за участі заінтересованої особи: [PERSON] в частині вимог про встановлення факту родинних відносин. В частині вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу провадження у справі було відкрите, судове засідання призначено на 11.02.2025. У судовому засіданні 11.02.2025 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву та просили задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 14 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, згідно яким посвідчено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Свідоцтво видано на підставі розпорядження №11542 від 14.06.1993 у якому прізвища власників вказані так само як в свідоцтві (а.с.29). [PERSON] відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] має прізвище [PERSON] (а.с.17-19), тобто у свідоцтві про право власності на житло вказано правильно прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] . З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що дошлюбним прізвищем [PERSON] було [PERSON] (а.с.21), тобто у свідоцтві про право власності на житло вказано правильно прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , яка в результаті укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . В свою чергу, 23 грудня 1998 року [PERSON] був документований паспорт громадянина України серії [NUMBER] (а.с.7-9). 04.02.2002 [PERSON] видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.10). 12.03.2011 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.22). Про розбіжності у написані прізвища лише заявника [PERSON] також свідчить лист КП «Міське агентство з приватизації житла» від 16.12.2024 (а.с.36). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника [PERSON] , який через розбіжності в написанні імені, не може в повному обсязі реалізувати своє право власності. В свою чергу заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] не мають розбіжностей у написанні їх прізвищ у свідоцтві про право власності на житло, через що встановлення факту належності їм свідоцтва не потребується. Окрім того, [PERSON] є заінтересованою особою, у зв`язку з чим факти щодо неї не підлягають встановленню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON] , а у задоволенні вимог щодо встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло заявнику [PERSON] та заінтересованій особі [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial