Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що 12.09.1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі РАЦС Черкаського міськвиконкому, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2013 року розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього син [PERSON] , [INFO] , який є студентом 3 курсу, групи Ю-22 факультету інформатики та обчислювальної техніки Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського, денної форми навчання навчається за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2026 року. Позивачка зазначає, що син проживає разом з нею та заходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, а саме на придбання канцелярських товарів, підручників, одягу, харчування та інших супутніх навчанню речей, її заробітної плати не вистачає в повному обсязі забезпечити вказані потреби. Відповідач не приймає участі у житті сина, хоча має можливість, оскільки є працездатним, офіційно працює, інших дітей на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання і до досягнення ним 23 років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано термін на надання відзиву на позовну заяву. 20.01.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги позивача визнає частково, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини, постільки він має невелику заробітну плату з якої відраховується заборгованість по аліментам. Він не має у власності автомобіля, ні інших доходів. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розглядл справи в його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно довідки Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського № 1699 від 18.11.2024 року, [PERSON] є студентом 3 курсу, групи Ю-22 факультету інформатики та обчислювальної техніки, денної форми навчання, навчається держзамовленням і закінчує університет 30.06.2026 року. За нормою ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно довідки КНП «Черкаська міська стоматологічна поліклініка» від 08.11.2024 № 236, дохід [PERSON] за період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року склав 88 799,11 грн. З наявної\~в матеріалах\~справи відповіді\~з Пенсійного\~фонду України\~від 28.11.2024\~вбачається,\~що відповідач [PERSON] працює у ПАТ «Юрія». Враховуючи надані позивачем матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. При визначенні\~суми,\~яку потребує\~син відповідача\~на період\~навчання суд\~враховує обставини,\~визначені в\~ст.\~182\~СК України,\~а саме те, що відповідач є працездатною особою, а тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів в частці від заробітку підлягає задоволенню. Одночасно, право повнолітньої дитини на утримання припиняється у разі припинення навчання. Посилання відповідача на той факт, що він сплачує заборгованість по аліментам, яка виникла до повноліття сина, а тому просить зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню, не можуть бути взяті судом до уваги. Постільки доказів неможливості надавати матеріальну допомогу, чи про свій фізичний стан та стан здоров`я, який не дає змоги відповідачу працювати чи обмежує його працездатність, суду не надано. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи той факт, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання подана позивачем до суду 05.12.2024 року, а тому саме з цієї дати необхідно стягувати аліменти. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1211,20 грн на користь держави, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved