Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яка обґрунтовується тим, що 08.09.2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., було вчинено виконавчий напис № 30501 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» у розмірі 53\~986,03грн. 12.01.2021 постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження № 64105166. З постановою про відкриття виконавчого провадження позивач ознайомилась у додатку «ДІЯ». Копію виконавчого напису № 30501 від 08.09.2020 позивач не отримувала. Зазначила, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заборгованість за кредитним договором не є безспірною, та будь-яких письмових вимог про сплату боргу позивач не отримувала. Просила визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати. Представник відповідача надала відзив на позов, в якому зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. В даному випадку нотаріусу для вчинення нотаріального напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, оскільки позивач в своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які б свідчили про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються судом відповідно до загальним правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С відповідно до вимог порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в МЮ 22.02.2012 за №282/20595. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог, та витрат на правничу допомогу. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи без їхньої участі не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 08.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за №30501, звернено стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк», та стягнуто з [PERSON] заборгованість за період з 11.10.2018 по 01.06.2020 в розмірі 53\~336,03грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 35\~935,66грн; простроченої заборгованості за комісією та процентами 17400,37грн; плату за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн, загальна сума становить 53\~986,03грн (а.с.20). Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 12.01.2021 відкрито виконавче провадження №64105166 за заявою АТ «Альфа Банк», на підставі вищезазначеного виконавчого напису (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про заміну сторони виконавчого провадження від 16.09.2024, на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області по ставі №545/3445/24 від 28.08.2024 про заміну сторони виконавчого провадження №64105166, замінено сторону стягувача АТ «Альфа Банк», із АТ «Альфа Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (а.с.11). Згідно із ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п. п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~№ 296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із відомостями, що зазначені у виконавчому написі №30501, [PERSON] має заборгованість за період з 11.10.2018 по 01.06.2020 в розмірі 53\~336,03грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 35\~935,66грн; прострочена заборгованість за комісією та процентами 17400,37грн. Доказів того, що [PERSON] отримувала будь-які вимоги про усунення порушень за кредитним договором, суду не надано. Вищевикладене свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно з п. 5.1 та п. 5.2 п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору №490988861 від 06.07.2018,\~який нотаріально не посвідчений, та не забезпечений іпотекою, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їїпогашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно вищевказаних вимог Закону виконавчий напис нотаріуса вчиняється на оригіналах документів\~(дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість, але оспорюваний виконавчий напис вчинено на окрему бланку нотаріальних дій. У правовій позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище викладене, витрати на правничу допомогу в розмірі 4500грн не підлягають стягненню з огляду на те, що позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу. Зокрема, відсутній договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), опис наданих послуг та виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Outcome: partial