Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом та просить визнати протиправними дії відповідача щодо донарахування їй 172260,75грн. за втручання в роботу побутового лічильника на підставі акта про порушення №LV002855 від 03.01.2023р.; зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру платежів за спожитий природний газ, шляхом виключення донарахувань за необлікований об`єм природного газу в сумі 172260,75грн.; стягнути витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує наступним. Вона проживає по [ADDRESS] .03.01.2023р. було замінено старий лічильник газу на новий. Також будло складено акт про порушення, а саме в старому лічильнику виявлено несанкціоноване втручання в роботу. Зокрема «тріщина скла облікового механізму». Одночасно було зафіксовано, що пломба на лічильнику не порушена. Під час складання акту позивачка заперечила будь-які втручання в роботу лічильника. При демонтажі старого лічильника працівники АТ «Львівгаз» пошкодили пластмасову деталь на лічильнику, на що вона їм звернула увагу. Однак останні запевнили, що нічого страшного не буде, оскільки це мабуть внаслідок давності використання, а оскільки пломба на лічильнику не пошкоджена, то в неї відсутні підстави для хвилювання. В цей де же день було складено акт про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки. Надалі було прийнято рішення про задоволення акту про порушення, здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості в сумі 172260,75грн. за період від 04.07.2022р. по 03.01.2023р. Однак, в даному акті не наведено самого розрахунку, не вказано дату останнього зняття показників. Такими діями відповідач безпідставно зробив її боржником на вказану суму, яка для неї є непосильною. Також, їй було надіслано лист про припинення газопостачання до сплати боргу, що є незаконним з огляду на заборону вчинення таких дій Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022р. Окрім того, за період з 04.07.2022р. по 03.01.2023р. (за який донараховано заборгованість) працівники АТ «Львівгаз» неодноразово здійснювали контрольні знімання показників лічильника та жодних зауважень не було. Вона належним чином сплачує послуги з газопостачання та передає показники лічильника газу. Відповідачем не встановлено порушень з її боку, які впливали на зниження показів лічильника чи інше спотворення даних обліку. Вона була присутня на повторному засіданні комісії, яка знов задовольнила акт про порушення. Дії відповідача вона оскаржила до Національної комісії, що здійснює державне регулювання\~ у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), яка рекомендувала звернутися до суду в разі незгоди з недосягнення згоди з АТ «Львівгаз». Представник АТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, яке мотивовано тим, що відповідно до наданих представниками позивачки документів, ними витрачено 12 годин для надання їй професійної правничої допомоги. Винагорода в розмірі 10000грн. є в 3,73 рази більшою від середньої заробітної плати у Львівській області. Покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 22.11.2023р. у справі №3-88/2021, зазначив, що розумна вартість витратна правничу допомогу не може перевищувати 1/2 мінімального розміру заробітної плати. Також зазначив, що відшкодування витрат на правничу допомогу не може слугувати джерелом для збагачення позивачки. З врахуванням середньої заробітної плати, витраченого адвокатами часу, мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі, просить розмір витрат на правову допомогу зменшити до 3350грн., що складає 1/2 частину мінімальної заробітної плати в 2023 році, коли подано позов. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 20.12.2019р. за позивачкою зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що встановлено з свідоцтва про право на спадщину, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 03.01.2023р. між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та позивачкою [PERSON] , укладено договір технічного обслуговування внутрішніх газових мереж (особовий рахунок [NUMBER] ). Згідно акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 03.01.2023р., в житловому будинку позивача по [ADDRESS] знято засіб вимірювальної техніки марки «Октава», типорозмір G-6, заводський №237879, рік випуску 1999, дата повірки 2015 рік, який розпломбовано у вказаний день з показником 56009,21куб.м. Відповідно до акту про порушення №002855 від 03.01.2023р. о 15.00год., по [ADDRESS] виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, зокрема тріщину скла облікового механізму, пломба не порушена. 03.01.2023р. складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, запрошено [PERSON] на 12.01.2023р. для проведення експертизи лічильника. З акту №51 від 12.01.2023р. вбачається, що експертизою виявлено втручання в роботу ЗВТ. Зокрема: корозія корпусу. Пошкоджено, а також відсутні частини скла-кришки лічильного механізму з правої сторони в нижній частині в місці встановлення пломби заводу-виробника внаслідок дії фізичного впливу. Пошкоджена захисна пломбувальна стрічка №К059868, яка встановлена між корпусом ПЛГ та скло-кришкою лічильного механізму. З технічної точки зору, доступ до внутрішніх елементів лічильного механізму відкриває можливість безпосереднього впливу на внутрішні його елементи та зміни показів лічильника шляхом зняття із зачепу передавальних шестерень лічильного механізму. Листом від 08.03.2023р. [PERSON] повідомлено, що 20.02.2023р. комісією по розгляду актів про порушення прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002855 від 03.01.2023р., долучено рахунок на оплату 172260,75грн. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, акт-розрахунок, відповідно до якого за період з 04.07.2022р. по 03.01.2023р. донараховано 3014,52куб.м природного газу на суму 172260,75грн., а також повідомлення про припинення газопостачання у випадку несплати заборгованості\~ протягом десяти днів з дня отримання даного повідомлення. Листом АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 30.03.2023р. позивачку повідомлено, що на підставі її заяви буде проведено повторне засідання комісії 31.03.2023р. складено запрошення №730, яким позивачці запропоновано взяти участь в засіданні Комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення, яке відбулося 10.03.2023р. о 14.25год. Відповіддю НКРЕКП від 19.04.2023р. на скаргу [PERSON] роз`яснено, що вона наділена правом звернутися до суду за захистом порушеного права у разі недосягнення згоди з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз». Також комісією зазначено, що відповідачем не надано документів, які підтверджують проведення оператором ГРМ періодичної повірки лічильника газу. Листом від 25.04.2023р. Департаменту паливно-енергетичного комплексу, енергоефективності та житлово-комунального господарства та позивачці повідомлено про підстави нарахування заборгованості, а також про те, що роботи з припинення газопостачання до її житла не проводилися. Листом від 02.05.2023р. [PERSON] повідомлено, що 10.04.2023р. комісією по розгляду актів про порушення прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002855 від 03.01.2023р., долучено рахунок на оплату 172260,75грн. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, акт-розрахунок, відповідно до якого за період з 04.07.2022р. по 03.01.2023р. донараховано 3014,52куб.м природного газу на суму 172260,75грн., а також повідомлення про припинення газопостачання у випадку несплати заборгованості\~ протягом десяти днів з дня отримання даного повідомлення. Окрім цього, з копій повідомлень про оплату за період з липня 2022 року по лютий 2023 року, витягу з інтернет-сторінки особистого кабінету споживача встановлено, що\~ 27.07.2022р., 31.10.2022р., 29.12.2022р. (тобто в період, за який донараховано додатковий обсяг спожитого природного газу) працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» здійснювався контроль показів лічильника в житлі позивачки. Взаємовідносини оператора газорозподільної системи із суб`єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року (далі Кодекс ГРС). Відповідно до п.1 глави 2 розділу Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Пунктом 4 глави І розділу 1 Кодексу ГРС визначено терміни, що вживаються у даному кодексі, зокрема, несанкціоноване підключення газових приладів - самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку). Пунктом 6 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС встановлено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу). Згідно п. 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових, зокрема, щодо відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Відповідно до пункту 1 розділу 5 Глави XI Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Пунктом 3 розділу 4 глави XI Кодексу ГРС, встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення комерційного ВОГ (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до п.11 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС, при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Верховний Суд в постановах від 24.10.2018р. у справі №914/2384/17, від 31.07.2019р. у справі №904/4030/18, від 05.11.2019р. у справі №922/137/19, від 28.12.2019р. у справі №911/721/19, від 12.03.2020р. у справі №920/1217/16, від 26.06.2020р. у справі №911/720/19, від 08.09.2020р. у справі №922/4351/19, від 17.02.2021р. у справі №914/375/18, від 18.08.2021р. у справі №914/2108/19 та від 23.11.2021р. у справі №920/1047/20 від 06.12.20223р. у справі №914/1979/22 неодноразово вказував на те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного ВОГ шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень гл.5 розд.ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості. Наявні в матеріалах справи докази не свідчать про наявність викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу. В той час, як для доведення правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу (лічильника газу) з боку позивача. Так, згідно пп.37. п.4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17. Позивачем не було доведено наявність в діях позивача усіх складових цього правопорушення, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача). Матеріали справи не свідчать про те, що позивач втручалася в пломбу заводу-виробника, в механізм та відліковий пристрій, а зазначено лише припущення з цього приводу. Таким чином, обставина, яка полягає у тріснутому склі на ЗВТ, не стала наслідком несанкціонованого відбору газу з боку позивачки та споживання природного газу вузлом обліку поза обліком (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства). Інших обставин, що могли призвести до викривлення даних обліку природного газу відповідачем не доведено та матеріали справи не свідчать про це. Тому, для застосування відповідачем донарахування об`єму природного газу не має жодних правових підстав. За таких підстав. рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог кодексу ГРС про донарахування об`єму природного газу є безпідставним і підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути суму судового збору. Відповідно до частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положення ст.137 ЦПК України, згідно частини четвертої та п`ятої якої, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц, від 09.06.2020р. у справі №466/9758/16-ц. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Стороною позивача суду надано договір від 15.03.2023р., договори від 20.05.2023р., витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) по справі 454/2344/23, акт приймання-передачі наданих послуг, квитанцію від 02.06.2023р., відповідно до яких в даній справі адвокатом здійснено: підготовку\~ та надсилання скарги в НКРЕКП 2 години; з`ясування обставин справи, вивчення правовідносин і матеріального права, збір доказів, підготовку позовної заяви 6 годин; підготовка заяви про забезпечення позову 2 години, участь в судових засіданнях не менше 2 годин. Вартість послуг адвокатів узгоджена в розмірі 10000грн., виходячи з рекомендованих ставок, які пропонуються Радами адвокатів регіону (1100грн. 1200грн.) та позивачкою сплачено 5000грн. Поряд з цим, представником позивача адвокатом Бордюк М.Й. неодноразово було подано заяви про розгляд справи у його та позивачки відсутності, судові засідання не проводилися. Тому, витрати на правову допомогу у виді участі в судових засіданнях (2 години) не підлягають відшкодуванню позивачці. За таких підстав, суд дійшов висновку, що 7500грн. буде співмірною сумою зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Outcome: approved