Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 03.10.2014 року по 19.04.2024 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання до укладення шлюбу у позивача та відповідача народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2020 року сторони не проживають спільно однією сім`єю, діти проживають разом з позивачем. З 19.07.2022 року [PERSON] з дітьми прибули до Софіївської селищної територіальної громади Дніпропетровської області та отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Відповідач не мав наміру та бажання залишати місце проживання на тимчасово окупованій території в смт.Новотроїцьке Генічеського району. [PERSON] ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує. Аліменти на утримання дітей згідно рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 25.10.2021 року відповідач не сплачує. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. У зв`язку з викладеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07.10.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.02.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Дніпропетровської області в судовому засіданні вважав позов таким, що підлягає задоволенню. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №5, зробленого 23.03.2011 року Виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . 28.02.2012 року позивач подала до Софіївського районного суду Дніпропетровської області про стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Згідно актового запису про народження №13, зробленого 04.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новотроїцького районного управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2014 року по 19.04.2024 року, що підтверджується заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2024 року. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено « [PERSON] ». 27.08.2020 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області виданий судовий наказ щодо стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 25.10.2020 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області встановлено збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 12.02.2024 року [PERSON] є боржником щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №192, виданої 29.05.2024 року Софіївським ліцеєм Софіївської селищної ради Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , учень 7-А, [PERSON] , [INFO] , учень 4-А класу. Батько дітей [PERSON] контакту зі школою не підтримує, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дітей до школи приводить і забирає мати, на виклики до школи приходить теж тільки мати. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 10.06.2024 року [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають у житловому будинку за адресою [ADDRESS] за програмою «Прихисток». Для дітей облаштовані окремі спальні місця. Діти забезпечені одягом, взуттям. Стан житлового приміщення задовільний. Мамою для дітей створені всі безпечні та належні умови проживання, навчання та розвитку. Діти отримують якісне харчування, освітні та медичні умови. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Дніпропетровської області від 20.06.2024 року №127, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд вважає, що стороною позивача доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога сторони позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дітей, а поведінка відповідача відносно його дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved