Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі за текстом - позивач, Банк) з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим, відповідач підписав заяву № б/н від 13.02.2019, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено початковий кредитний ліміт, який, в подальшому, збільшився до 200 000 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/22, тип - «MasterCard World Black Edition». Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 05/24, тип - «MasterCard World Black Edition». В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36,0 % річних. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві, впровадженні нормами Закону України «Про споживче кредитування» паспорта споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 19.05.2021 року, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому, частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. У процесі користування рахунком 19.05.2021 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». 16.08.2022 року відповідач підписав додаткову угоду SAMDNWFC00067750843_01 до кредитного договору, погодивши такі зміни: тип кредиту - невідновлювана лінія; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення Додаткової угоди (п. 1.1, 1.2 Договору); процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п. 1.2, 1.3 Договору); мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладання додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Проте, відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.09.2024 року має перед позивачем заборгованість за вказаним договором на загальну суму 223 814,78 грн., з яких: 206 207,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17 607,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З підстав стягнення кредитної заборгованості позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Гребенюка В.В. Ухвалою судді від 18 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відзив на позов відповідачем у визначений термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.02.2019 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 44). При підписанні Анкети-заяви відповідач підтвердив свою угоду на те, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на зазначеному в заяві офіційному сайті банку є Договором про надання банківських послуг. Згода відповідача підтверджена його власноручним підписом у Анкеті-заяві. На підставі вказаної зави відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 200 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав 13.02.2019 року кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/22, тип - «MasterCard World Black Edition». Після спливу строку дії першої картки, відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 05/24, тип - «MasterCard World Black Edition». Вказані обставини підтверджуються довідками позивача від 28.06.2024 року реєстровий № 0000003802983406 та № 0000003802987023 (а.с. 42-43). З виписки за кредитним договором б/н за період із 13.02.2019 року по 19.09.2024 року, вбачається, що відповідач користувався виданими банком кредитними картками та періодично вносив платежі на погашення кредиту. 16.08.2022 року відповідач підписав додаткову угоду SAMDNWFC00067750843_01 до кредитного договору, погодивши такі зміни: тип кредиту - невідновлювана лінія; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення Додаткової угоди (п. 1.1, 1.2 Договору); процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п. 1.2, 1.3 Договору); мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладання додаткової угоди до дати повного погашення кредиту (а.с. 70-73). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.09.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 223 814,78 грн., з яких: 206 207,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17 607,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 35-41). З виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався виданою банком кредитною карткою та періодично вносив платежі в погашення кредиту. Протилежного суду не надано. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду по справі №205/4176/18 від 11 листопада 2020 року. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач своєчасно не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.09.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 223 814,78 грн., з яких: 206 207,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17 607,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). У ч. 1 ст. 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку - позивач АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на момент укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У підписаній сторонами Анкеті-заяві № б/н від 13.02.2019 процентна ставка не зазначена. Однак, до Анкети - заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту до довідку про зміну умов кредитування, в яких обумовлено розмір процентів. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім тіла кредиту, що в розрахунку банка має дві складові, а саме: тіло кредиту (сума, яку фактично позичальник отримав у борг) та заборгованість за відсотками нарахованими на кредит. Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім розрахунку заборгованості за кредитним договором, посилався на Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які є невід`ємними частинами цього кредитного договору, виписку по рахунку позичальника, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видачу кредитних карток, довідку про тип кредитного продукту. Суд вважає, що у даному випадку до правовідносин, що виникли між сторонами, можливо застосувати положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Так, судом становлено, що позивач свої зобов`язання за укладеним сторонами кредитним договором виконало, надало відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, проте останній у порушення вимог закону та умов договору своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує. Великою Палатою Верховного Суду у зазначеній вище Постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти добровільно позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту, та сплати процентів за користування кредитом. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем за кредитним договором № б/н від 13.02.2019 кошти добровільно банку не повернуті, суд дійшов висновку, що позов позивача є обґрунтованим, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 206 207,44 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 17 607,34 грн.. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № ZZ427B23С5 від 07 жовтня 2024 року про сплату судового збору у загальній сумі 2422 грн. 40 коп., який, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved