Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів , в якій зазначила, що між нею та [PERSON] , 20.05.2023 року укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дитина на даний час проживає разом з нею , відповідач не буре участі у вихованні дитини, кошти на утримання дитини не надає. Позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини. Відповідач заперечень щодо позову до суду не надав. Судом встановлено, що 20.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерство юстиції (м.Одеса), актовий запис №86. За час шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 01.02.2023 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерство юстиції (м.Одеса) серія [NUMBER] . Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що збереження сім`ї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Окрім того, позивач та відповідач не досягли згоди щодо участі останнього в матеріальному забезпеченні дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає разом з матір`ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на її утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач у позовній заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ».\~ Оскільки позивач в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved