Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

26.11.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташо\-ваного за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 вересня 2015 року (НАО 670498, зареєстрованого в реєстрі за №579), що також підтверджено витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41380820 від 02.09.20215 року. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №400227544 від 22.10.2024 року позивачу стала відома інформація про державну реєстрацію обтяження, а саме: номер запису про обтяження 11015422 від 23.11.2006 року, державний реєстратор Монич Н.Д., перша синельниківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження та внесення запису: повідомлення без номера від 06.05.1969 року, виданого станція Синельникове-1, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер: 24103543 від 02.09.2015 року, суб`єкт обтяження [PERSON] (матір позивача, після смерті якої [PERSON] успадкувала обтяжений будинок). Згідно розділу Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у вказаній інформаційній довідці також зазначено: реєстраційний номер обтяження 4104215, зареєстрованої 23.11.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення без номера від 06.05.1969 року, видавник станція Синельникове 1, Синельниківська ДНК, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , архівний запис №65054 від 24.10.2000 року. Позивач з`ясувала, що її матері [PERSON] була видана 06.05.1969 року станцією Синельникове 1 позика в сумі 700 крб., для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , строком на 7 років, що підтверджується повідомленням від 06.05.1969 року та забороною №16 від цієї ж дати. В березні 1973 року, мати позивача [PERSON] , [PERSON] , позику в розмірі 700 крб. та проценти за користування погасила в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 24 квітня 1973 року. Таким чином будь яка заборгованість за повідомленням без номера від 06.05.1969 року, відсутня. 18.10.2024 року позивач звернулася до завідувача Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. для зняття заборони на відчуження належного позивачу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , але їй було відмовлено на підставі того, що згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинена, у зв`язку з її смертю. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , накладену Державним реєстратором Монич Н.Д., Перша синельниківська державна нотаріальна контора, номер запису про обтяження: 11015422 від 23.11.2006 року, підстава обтяження та внесення запису: повідомлення без номера від 06.05.1969 року, видавник станція Синельникове 1, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер: 24103543 від 02.09.2015 року, суб`єкт обтяження [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 4104215, зареєстрованої 23.11.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення без номера від 06.05.1969 року, видавник станція Синельникове 1, Синельниківська ДНК, об`єкт обтяження: будинок; адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , архівний запис №65054-86 від 24.10.2000 року, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2025 року замінено неналежного відповідача Першу Синельниківську державну нотаріальну контору, належним відповідачем Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» (а.с.21). Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду заяву, в якій вказав, що у нього відсутні документи, які можуть підтвердити або спростувати видачу зазначеної позики та встановлення заборони на відчуження будинку саме на цій підставі. Також, за даними станції Синельникове 1, заборгованість [PERSON] перед відповідачем відсутня. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (серія та номер: НАО №670498, р.№579), виданого 02.09.2015 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (а.с.8). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 22.10.2024 року, вбачається, що на буд. [ADDRESS] , власником якого в цілій частині є [PERSON] , накладено 23.11.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області обтяження №4104215 від 23.11.2006 року, архівний запис №65054-86 від 24.10.2000 року Дніпропетровська область заборону на нерухоме майно, номер запису 11015422, на підставі повідомлення без номера, виданого 06.05.1969 року ст. Синельникове 1, індексний номер 24103543 від 02.09.2015 року, відносно [PERSON] (а.с.9). З копії повідомлення про видачу позики від 30.10.1968 року, встановлено, що [PERSON] 06.05.11969 року отримала від Станції Синельникове 1 позику у сумі 700 руб., строком на 7 років на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого позикодавцем видано цієї ж дати заборону №16 (а.с.10). Під час розгляду справи, представником [PERSON] повідомлено, що у відповідача відсутні документи, які можуть підтверджувати або спростовувати видачу вказаної вище позики та встановлення заборони на відчуження будинку саме на цій підставі. За даними Станції Синельникове 1, відсутня заборгованість [PERSON] перед відповідачем. В матеріалах справи знаходиться копія довідки станції Синельникове 1 від 24.04.1973 року якою підтверджено, що [PERSON] отриману позику у сумі 700 руб. та проценти за користування позикою повернула у березні 1973 року (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є власником цілої частини нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] [INFO] , на яке було накладено заборону на його відчуження у 1969 році відносно [PERSON] , а також відсутність доказів відкритого виконавчого провадження про примусове стягнення отриманої нею позики у 1969 році для будівництва будинку за вказаною вище адресою, відсутність у відповідача, за минуванням тривалого проміжку часу, підтвердження представником відповідача, що заборгованість [PERSON] перед відповідачем відсутня, а також зважаючи на довідку про сплату в повному обсязі позики позикодавцем, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] , з метою усунення обставин, які перешкоджають їй в реалізації належних прав власника. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved