Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради (далі УПСЗН) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд\~стягнути грошові\~кошти у\~сумі 12\~618,87\~грн.\~виплачені у\~вигляді державної\~соціальної допомоги\~особам з\~інвалідністю з\~дитинства та\~дітям з\~інвалідністю,\~посилаючись на\~неповідомлення відповідачем\~обставин,\~передбачених пунктами\~11,\~16\~Порядку №\~79\~від 03.02.2021.В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка перебувала на обліку в УПСЗН як одержувач допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на дитину [PERSON] , яка передбачена Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 19.12.2017 № 2249-VІІІ та постанова КМУ від 03.02.2021 № 79 «деякі питання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги на підставі Закону № 2249-VІІІ врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з- дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженої постановою КМУ№ від 03.02.2021 № 79, відповідно до якої вказаний вид допомоги призначається на весь строк інвалідності, встановленої МСЕК та в разі наявності обставин, які зумовлюють припинення такої виплати, отримувач допомоги зобов`язаний повідомити про це. У січні 2022 року від відповідачки надійшла заява щодо припинення виплати допомоги у зв`язку з не подовженням групи інвалідності її дитині, однак про вказані обставин вона зобов`язана була повідомити у червні 2021 року. Таким чином, у період з червня 2021 року по січень 2022 року [PERSON] було неправомірно отримано соціальну допомогу в сумі 12\~618,87 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦК України. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 27 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю відносно своєї дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 9 копія заяви). У тексті заяви, підписаної відповідачкою 27.06.2017 зазначено про повідомлення їй, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги , вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення. До заяви нею було додано копію свідоцтва про народження дитини, медичний висновок № 66 на дитину (підлітка) інваліда до 18 років, складеного медичною установою 08 червня 2017 року із датою переогляду 01 червня 2019 року, медичний висновок № 66 на дитину (підлітка) інваліда до 18 років, складеного медичною установою 27 червня 2019 року із датою переогляду 27 травня 2021 року (а.с. 8, 10-11 копії свідоцтва, висновків). На підставі заяви від 27.06.2017 рішеннями Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради про призначення допомоги інвалідам від 06 липня 2017 року та про призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю від 09 липня 2019року, відповідачу [PERSON] була надана відповідна державна соціальна допомога (а.с. 12,13 копії рішень). 19 січня 2022 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради із заявою про припинення н6арахування соціальної допомоги дитині з інвалідністю з 01.02.2022 у зв`язку з не продовженням групи інвалідності (а.с. 14 копія заяви). Указані обставини також підтверджується повідомленням Першої сімейної клініки ФОП [PERSON] за вх.. 08.08.2024, відповідно до якого декларація щодо дитини [PERSON] , [INFO] була укладена з лікарем ФОП [PERSON] , [PERSON] . На теперішній момент дитина не має статусу дитина з інвалідністю та не потребує оформлення на інвалідність після стаціонарного лікування з червня 2021 року (а.с. 19 копія повідомлення). Відповідно до частини 2 статті 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» (далі - Закон №2249-VIII) визначено, що право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам. Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням інвалідам з дитинства їх права на державну соціальну допомогу. Заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання. До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку (стаття 8 Закону №2249-VIII). Пунктами 2.1, 2.6, 3.9. Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України №226/293/169 від 30 квітня 2002 року, чинному на момент призначення відповідачу державної соціальної допомоги передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про заявника паспорту та іншим документам, здійснює попередню правову оцінку змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність зняття копій відповідних документів і, при необхідності, фіксує і засвідчує виявлені розходження. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, який прийняв заяву про призначення державної соціальної допомоги, видає заявнику (уповноваженій особі) розписку про прийняття заяви та доданих до неї документів із зазначенням дати прийняття заяви. Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку про дитину з інвалідністю, який видається у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку включно. Надбавка на догляд за дитиною призначалась на строк інвалідності, зазначений у медичному висновку, але не більш як по місяць досягнення дитиною-інвалідом 18-річного віку включно. Пунктом 16 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 79 визначено обов`язок отримувача\~допомоги \~у разі\~виникнення обставин,\~які зумовлюють\~припинення виплати\~надбавки на\~догляд,\~повідомити про\~це органу\~соціального захисту\~населення.\~Припинення надбавки\~на догляд\~у такому\~разі проводиться\~з місяця,\~що настає\~за тим,\~в якому\~виникли зазначені\~обставини. Виплата державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд) у зв`язку з тим, що особу не визнано особою з інвалідністю з дитинства чи дитиною з інвалідністю віком до 18 років, припиняється з місяця, що настає за тим, в якому таку особу не визнано особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Згідно з пунктом 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги»\~установлено,\~що на\~період карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на\~період карантину\~та на\~один місяць\~після дати\~його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). За змістом пункту 2 Постанови від 08 квітня 2020 року № 264 установлено,\~що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку: - виявляється, що розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату в розмірі різниці між перерахованим і виплаченим розміром допомоги; - не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; - встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї; - повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Частиною першою статті 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі\~статтею 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). На державну соціальну допомогу отриману відповідачем поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Указана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. Згідно пункту\~26\~Порядку №\~79,\~якщо отримувачем\~приховано чи\~подано недостовірні\~дані або\~органом соціального\~захисту населення\~отримано інформацію\~про обставини,\~що вплинули\~на встановлення\~права на\~призначення державної\~соціальної допомоги,\~надбавки на\~догляд та\~визначення їх\~розміру,\~що призвело\~до надмірних\~виплат коштів,\~органи соціального\~захисту населення: визначають\~обсяг надміру\~виплачених коштів\~з місяця\~призначення державної\~соціальної допомоги,\~надбавки на\~догляд та\~встановлюють строки\~їх повернення\~залежно від\~матеріального стану\~отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Пунктом 27 Порядку № 79 визначено, що надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, надбавки на догляд повертаються: отримувачем самостійно; за згодою отримувача у повному обсязі за рахунок наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, надбавки на догляд такі суми стягуються в судовому порядку. Так, про відсутність підстав для отримання державної соціальної допомоги відповідачка була обізнана у червні 2021 року (згідно медичних документів), однак повідомила про такі обставини лише у січні 2022 року. Розпорядженням начальника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради від 24.01.2022 вирішено припинити [PERSON] виплату допомоги та повернути переплачені кошти за період з27.06.2021 по 31.01.2022 (а.с. 15 копія розпорядження). Про вказане розпорядження та необхідність переплачених коштів повідомлено відповідачку 25.01.2022 шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу зареєстрованого місця проживання, проте вказані вимоги відповідач проігнорувала, станом на час розгляду справи судом сума переплати нею не відшкодована (а.с. 16,17). Крім того, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачка не надала до суду заперечень та доказів на їх обґрунтування, що на момент звернення із заявою про виплату державних соціальних допомог вона не була обізнана про необхідність повідомлення УПСЗН зміни обставин, що зумовили виплату такої допомоги, оскільки це впливає на порядок отримуваних нею виплат та [PERSON] не спростовано в судовому засіданні, що з метою отримання державних соціальних виплат вона мала на меті навмисно приховати відомості про відсутність у її дитини статусу дитини з інвалідністю з червня 2021 року , тобто діяла недобросовісно.\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що суд розглядає справи у межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому враховуючи задоволення вимог в повному обсязі, підлягає відшкодуванню сплачений позивачем судовий збір в сумі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved