Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Матвієнко В.М. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що відповідач не виконуває свої обов`язки як батько з самого народження [PERSON] , не цікавиться його станом здоров`я, навчанням та розвитком, не надає коштів для придбання медикаментів для його лікування, забезпечення харчами та одягом, повністю припинив навіть телефонне спілкування, та жодного дня аліментів не платив. Тобто, протягом тривалого часу відповідач по справі, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини - фактично самоусунувшись від них, що свідчить про системне та тривале ухилення від виконання ним батьківських обов`язків, що в сукупності свідчить про вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, тому позивачем і подано до суду позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Ухвалою Прилуцького міськайонного суду Чернігівської області від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 05.12.2024. Ухвалою Прилуцького міськайонного суду Чернігівської області від 05.12.2024 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду на 06.02.2024. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте [PERSON] надіслала заяву, в якій просить розглядати справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явивс також, проте надіслав заяву у якій не заперечує проти позову. Представниця третьої особи у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Разом з тим, подала заяву, згідно з якою просила провести розгляд без її участі, при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування та виключно інтереси дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За положеннями ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 26 липня 2012 року, серії [NUMBER] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції (а.с. 9). Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2014 року (провадження №2/742/1402/14, справа №742/4116/14), позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки відновлено на « [PERSON] ». Судове рішення набрало законної сили 07.10.2014 (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вбачається, що 06 жовтня 2017 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в наслідок чого, прізвище останньої змінено на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої [PERSON] від 16.09.2024 вбачається, що вона разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] та дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7), що також підтверджується витягами з реєстру Прилуцької територіальної громади №2023/006165689 та №2023/006165598 від 09.08.2023 (а.с.6 та зворот). Відповідно до характеристики класного керівника Прилуцького ліцею №1 ім.Георгія Вороного вбачається, що [PERSON] навчається у 7 класі даного навчального закладу. Характеризується позитивно. Мати дитини цікавиться навчанням [PERSON] , завжди на зв`язку з класним керівником. Батько дитини навчанням дитини не цікавиться, зв`язок з класним керівником не підтримує (а.с.10). Згідно характеристики [PERSON] , виданої ФОП [PERSON] від 15.09.2024 вбачається, що вона працює у магазині з січня 2024 року, зарекомендувала себе як спокійна, врівноважена та доброзичлива людина (а.с.11). Відповідно до роздруківки інформації щодо стадії розгляду судових справ із сайту Судової влади вбачається, що [PERSON] починаючи з 2012 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.14-16). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, окрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги як найкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3). Крім того, суд враховує, що у відповідності до ч. 5 та ч. 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 02.12.2024 вбачається, що розглянувши матеріали, орган опіки та піклування встановив, що [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , має неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Батьки дитини не проживають разом з березня 2014 року. Хлопчик мешкає з мамою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Батько долею, навчанням, здоров`ям та самопочуттям сина не цікавиться, допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, родинних сварок. Згідно інформації Прилуцького ліцею №1 ім. Георгія Вороного, батько [PERSON] ніколи не цікавився навчанням та досягненнями хлопчика, до закладу не з`являвся. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні постійної комісії з питань захисту прав дитини. [PERSON] на засідання не з`явився, хоча про розгляд даного питання був повідомлений належним чином. Беручи до уваги вище наведене, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1990 року народження, відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини не приймає, свідомо нехтує довгий час своїми батьківськими обов`язками, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що свідчить власноручно написана ним заява, тому суд вважає, що така поведінка є підставою для задоволення позову [PERSON] , що відповідає інтересам дитини, а тому позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, а тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] .

Outcome: approved