Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 25.05.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 00-8109564 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Договір про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. у договорі погоджені всі істотні умови договору. Після цього 25.05.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів на підставі Договору № 00-8109564 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" на платіжну картку відповідача. Всупереч умов відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 29500,00 гривень, яка складається з 10500,00 гривень - заборгованість по кредиту; 19000,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 28112023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 00-8109564. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28112023 від 28.11.2023 від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 29500,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність. Представник відповідача адвокат Вишковський Є.Л. надав до суду клопотання, у якому просив суд закрити провадження у справі, посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 справа № 904/3/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] , введена процедура реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Зазначає, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 120 Кодексу України з процедури банкротства пред`явлення вимог до боржника можливе лише у межах провадження у справі про неплатоспроможність. У зв`язку з чим, просив закрити провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 25.05.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено електронний договір кредитної лінії № 00-8109564. Сума кредиту становить 10 000,00 грн; строк\~120 днів; фіксована процентна ставка: знижена\~1,75 % за кожен день користування кредитом (за умови сплати процентів у рекомендовану дату), стандартна\~2,5% за кожен день користування кредитом; комісія\~5% від суми кредиту (250 грн). Відповідач ознайомився з умовами договору та погодився з ними (а.с.13-16). Відповідно до пункту 1.6. договору цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. У додатку № 1 до договору встановлено графік розрахунків. До укладення кредитного договору, 25.05.2023 відповідачем підписано також одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, в якому йому була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 11-12). Відповідач зобов`язалася повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала . Факт отримання суми кредиту не заперечувався відповідачем. 28.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 28112023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» , серед іншого, відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 00-8109564 (а.с. 46-58). Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу від 28.11.2023 № 28112023 від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 29500,00 гривень (а.с. 32-33). Відповідач не виконала свого зобов`язання за кредитним договором, кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту 10500 грн, а також позивачем нарахована заборгованість за відсотками в розмірі 19000 грн. Суд зазначає, що сума заборгованості не оспорювалась відповідачем, доказів сплати не надано. Встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 у справі № 904/3/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ). Господарським судом Дніпропетровської області у межах розгляду справи № 904/3/24 : введено\~процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Біленка Р.І., свідоцтво № 461 від 07.03.2013 (поштова адреса: 02105, м. Київ, а/с 77, РНОКПП: [NUMBER] ); 24.01.2024 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи [PERSON] . Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2024 припинена процедура реструктуризації боргів фізичної особи [PERSON] ; скасований мораторій на задоволення вимог кредиторів; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України\~з процедур\~банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; закрито провадження у справі № 904/3/24 про неплатоспроможність боржника [PERSON] (а.с. 77-78). Отже, [PERSON] є неплатоспроможною. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу( ст.509 ЦК України). Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодекс України з процедур банкрутства (скорочено КУзПБ), спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.\~\~Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Згідно з ч. 6 ст. 119 КУзПБ з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом. Статтею 113 КУзПБ, встановлено, що Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою. Як зазначалося вище, 24.01.2024 на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі № 904/3/24 про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] . Визначено строк для подання заяв кредиторів з вимогами до боржника відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Частиною першою статті 45 КУзПБ встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки. Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі частини першої статті 90 КУзПБ та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документів за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню. Протилежний підхід, а саме: неподання конкурсними кредиторами відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк нівелює зобов`язальний характер порядку виявлення кредиторів та унеможливлює здійснення подальшої процедури неплатоспроможності фізичної особи, оскільки одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення. У постанові від 05.10.2022 у справі №921/39/21 Верховний Суд зазначив, що, врахувавши обставини, які свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи, господарський суд вирішує питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини першої статті 90 КУзПБ (п. 8 в редакції чинній з 15.04.2023) та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог. За приписами ч. 4 ст. 90 КУзПБ, у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Заборгованість за кредитним договором № 00-8109564 від 25.05.2023 виникла до відкриття провадження у справі № 904/3/24 про неплатоспроможність фізичної особи, а отже наслідки закриття провадження ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2024 охоплюють і відносини за спірним договором. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, позивач у справі мав можливість заявити свої кредиторські вимоги у межах справи про неплатоспроможність відповідача, однак таким правом не скористався. В резолютивній частині вказаної ухвали серед іншого, зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Дана ухвала ніким не оскаржувалася та набрала законної сили, а відповідно є обов`язковою до виконання. Таким чином, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області\~від 23.04.2024 № 924/3/24 відповідач звільнена від заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за кредитним договором від 25.05.2023 № 00-8109564. Позивач отримав копію заяви із позицією відповідача по справі, однак суду будь-яких заперечень проти цього не подав. Враховуючи ту обставину, що відповідача звільнено від боргів на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Оскільки провадження у справі № 904/3/24 закрите, тому правові підстави для закриття провадження у цій справі відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Outcome: dismissed