Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" в особі директора Солодухи А.М. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначає, що за КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" відповідно до Розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015 "Про закріплення за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва на праві господарського відання було закріплено об`єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної у місті Києві держаної адміністрації, зокрема і будинок за адресою: [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири №2-0116/97 від 24.06.1997 року. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на відповідача [PERSON] . Послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за вказаною адресою надаються позивачем на підставі Договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, який оприлюднено 14.07.2015 року у газеті "Хрещатик" № 99 (4695) та є договором приєднання відповідно до норм статті 634 Цивільного Кодексу України, та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов Договору. Позивач, як балансоутримувач, безперебійно надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , свої зобов`язання виконує належним чином, однак відповідачі не належно виконують свої зобов`язання по оплаті таких послуг у зв`язку із чим за період часу з 01.05.2015 року по 30.09.2023 року виникла заборгованість за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 44 277,96 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у вищевказаному розмірі, інфляційне збільшення боргу у розмірі інфляційне збільшення боргу у розмірі 3 629,44 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 1 524,70 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою суду від 25.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 19). 01.02.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що між ним та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" не було укладено будь-якого договору про надання житлово-комунальних послуг, або будь-яких зобов`язань перед позивачем він не має. Разом з тим, 04.07.2023 року він направив на адресу позивача заяву, в якій зазначив про свій намір укласти договір з позивачем. Щодо розрахунку заборгованості, зазначає, що він не є доказом наявності зобов`язання відповідача перед позивачем. З огляду на викладене, вважає, що позивачем не доведено факт надання будь-яких послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Також відповідач просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки вважає стягнення заборгованості за період з 01.05.2015 року необґрунтованим (а.с. 26-30). 13.02.2024 року від представника КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" надійшла відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що відсутність письмового укладеного договору між позивачем та відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Щодо наміру позивача укласти договір з позивачем, зазначає, що співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , не визначилися з формою управління, а тому позивач продовжує надавати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій на підставі публічного договору, який оприлюднений у газеті «Хрещатик». Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності заперечував, зазначив, що позивач відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, тобто є стратегічно важливим підприємством. Недоотримання коштів підприємством, позбавляє можливості належним чином виконувати свої обов`язки (а.с. 34-63). У судовому засіданні представники позивача Захарова Л.М. та Савченко Г.М. підтримали позов, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ільющенко Ю.А. заперечували проти позову, зазначили, що у позивач неналежним чином виконував свої зобов`язання, неналежним чином надавав послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а тому підстав для стягнення заборгованості у тому розмірі, який заявлений позивачем, немає. Крім іншого зазначає, що відсутні договори на виконання робіт, а тому вважає позов необґрунтованим. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомили, відзиву не подали, викликались до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверти повернулись до суду без вручення адресатам з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" відповідно до Розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015 "Про закріплення за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, який оприлюднено в газеті "Хрещатик" від 14.07.2015 N 99 (4695), який є договором приєднання відповідно до норм статті 634 Цивільного кодексу України, та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов Договору (а.с. 7-8). У відповідності до Договору №2-0116/97 від 24.06.1997 року купівлі-продажу квартири, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками 4-х кімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м. (а.с. 105, 120). У відповідності до відповіді на запит до електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно розрахунку позивача, заборгованість по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період часу з 01.05.2015 року по 30.09.2023 року за особовим рахунком № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ) складає 44 277,96 грн. (а.с. 4). Згідно розрахунків позивача за період часу 01.05.2015 року по 16.03.2020 року за особовим рахунком № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ), інфляційне збільшення боргу складає у розмірі 3 629,44 грн., 3 % річних у розмірі 1 524,70 грн (а.с. 5). На спростування доводів позовної заяви, доказів у формі контррозрахунку відповідачами не надано. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною першою статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції Закону від 24 червня 2004 року N 1875-IV) передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції Закону від 24 червня 2004 року N 1875-IV) передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року N 2189-VIII) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За правилом ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачі є споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надавалися позивачем, оскільки є власниками квартири [ADDRESS] . Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило, доказів цього відповідачами не надано. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" фактично здійснювала управління вказаним житловим будинком та несла витрати по його утриманню, а відповідачі не відмовлялись від житлово-комунальних послуг, отримували їх та не оплачували їх вартість, а тому наявні підстави для стягнення заявленої позивачем заборгованості (аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2020 року (справа № 7124/29813/17-ц). Згідно із положеннями статей 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30.10.2013 у справі за № 6-59цс13). Оскільки відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті спожитих житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про стягнення з них на користь позивача заборгованості про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, інфляційне збільшення та 3% річних від суми боргу. Щодо заяви відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом 23.11.2023 року та просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.05.2015 року по 30.09.2023 року включно, тобто, після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів за період, що виник до 30.09.2020 року. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тому заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності підлягає частковому задоволенню судом з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20. Із цим позовом КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" звернувся до суду 23.11.2023 року, однак, враховуючи, що пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України перебіг строку позовної давності продовжено на строк дії карантину, внесені до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зміни набули чинності з 02 квітня 2020 року, відповідно не є пропущеним строк позовної давності щодо платежів, строк сплати яких станом на 02 квітня 2017 року не завершився. З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину з 12 березня 2020 року у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. Вирішуючи по суті вимоги КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", з урахуванням положень статті 13 ЦПК України (в межах заявлених вимог), суд виходить із того, що у відповідачів перед позивачем станом на 30.09.2023 року утворилась заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 44 277,96 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 3 629,44 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 1 524,70 грн. В частині простроченої заборгованості з оплати періодичних платежів за комунальні послуги за період з 01.05.2015 року по 12.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем [PERSON] у спорі, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків його спливу та відмови у позові КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в цій частині вимог. Отже з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 38 148,14 грн. (44 277,96 грн. - 6023,82 грн. (з розрахунку 22 міс. х 273,81 грн.) - 105,99 грн. (з розрахунку 12 днів березня х 8,83 грн. щоденного тарифу)). Разом з тим, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від суми боргу у розмірі 1 371,02 грн. (1 524,70 грн. - 143,82 грн. (з розрахунку за період з 21.06.2015 по 20.02.2017 року) - 9,86 грн. (з розрахунку 6 000,81 грн. x 3 % x 20 : 365 : 100)) та інфляційне збільшення боргу у розмірі 3 048,08 грн. (3 629,44 грн. - 581,36 грн. (з розрахунку за період з 21.06.2015 по 20.02.2017 року). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 311,19 грн. (з розрахунку 2 684,00 грн. х 86,11%). На підставі викладеного,

Outcome: partial