Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

23 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей. Позов мотивовано\~тим,\~що [PERSON] з квітня 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] по день, коли його було мобілізовано до лав Збройних Сил України - 25 лютого 2022 року. Спочатку вони винаймали житло в с-щі Веселинове Вознесенського району Миколаївської області, а потім в 2021 році проживали в будинку, який придбали за спільні кошти, за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, за рахунок спільної праці купували одяг, побутові речі, продукти харчування, майно для спільного користування, несли спільні витрати по утриманню житла, в якому проживали, мали спільний бюджет, відпочивали та працювали разом, тобто проживали як одна сім`я, як чоловік та дружина. За період спільного проживання у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , яких вони разом виховували, утримували та піклувалися про них, однак в актових записах про народження дітей відомості про батька були внесені відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. [PERSON] свого батьківства стосовно їх спільних дітей не заперечував, виконував всі батьківські обов`язки, передбачені\~Сімейним кодексом України, по відношенню до дітей, але за життя останнього вони не встигли подати спільну заву до органів ДРАЦС про визнання його батьком дітей. Під час виконання обов`язків військової служби [PERSON] активно цікавився життям синів і продовжував надавати матеріальну допомогу на їх утримання. [PERSON] загинув [INFO] в с-щі Ставки Донецької області, під час виконання ним бойових завдань. Таким чином, позивач бажає встановити факт батьківства [PERSON] відносно своїх дітей з метою захисту прав і інтересів дітей, які мають право на спадкування після смерті батька. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Вендель О.М. позовну заяву підтримали повністю та просили її задовольнити, і зокрема зазначили, що [PERSON] з квітня 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] по день, коли його було мобілізовано до лав Збройних Сил України - 25 лютого 2022 року, який помер [INFO] під час виконання ним бойових завдань. За період спільного проживання у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , яких вони разом виховували, утримували та піклувалися про них, однак у актових записах про народження дітей відомості про батька були внесені відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. [PERSON] свого батьківства стосовно їхніх дітей не заперечував, виконував всі батьківські обов`язки, передбачені\~Сімейним кодексом України, по відношенню до дітей, але за життя останнього вони не встигли подати спільну заву до органів ДРАЦС про визнання його батьком дітей. Під час виконання обов`язків військової служби [PERSON] активно цікавився життям дітей і продовжував надавати матеріальну допомогу на їх утримання. А тому, позивач просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно своїх дітей з метою захисту прав і інтересів дітей, які мають право на спадкування після смерті батька. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Губська Ю.О., з урахуванням відзиву на позовну заяву, позов не визнали повністю, зокрема вказали, що у відповідачки існують обґрунтовані сумніви в тому, що її син [PERSON] є батьком дітей позивачки [PERSON] , оскільки [PERSON] з 24.11.2018 року по 19.05.2020 року проходив військову службу, а позивачка почала спільно проживати з її сином лише з квітня 2021 року, тобто вже в період своєї вагітності. А тому, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання представники третіх осіб Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надавши до суду заяви про розгляд справи без участі їх представників. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , представника позивача - адвоката Венделя О.М., відповідача [PERSON] та представника відповідача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що у позивачки [PERSON] . [INFO] народилася дочка - [PERSON] , а [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (т. 1 а.с. 13 - 15), де у графі батьки вказано: «батько [PERSON] » та «мати [PERSON] ». Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька дітей - " [PERSON] " записані відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] помер в с-щі Ставки Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 22) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті (т. 1 а.с. 27-30). Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п. 1, 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~наведений у\~ст. 273 ЦПК\~(в попередній редакції, на даний час\~ст. 315 ЦПК України) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Також у зазначеній постанові вказано, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 1\~ст. 135 Сімейного кодексу України\~запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 130 Сімейного кодексу України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства, суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Позивач [PERSON] бажає встановити факт батьківства [PERSON] відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON] з метою захисту прав і інтересів дітей, які мають право на спадкування після смерті батька [PERSON] . Даючи оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] відносно дітей позивачки [PERSON] - дочки [PERSON] та сина [PERSON] , що також підтверджується дослідженою в судовому засіданні сукупністю доказів, а саме: - фотографіями в кількості 4 штук (т. 1 а.с. 17-18), на яких відображені моменти спільного життя сім`ї [PERSON] та [PERSON] , прояву зі сторони [PERSON] піклування за дітьми та любові до них; - висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 207 від 23.04.2024 року (т. 2 а.с. 3-10), відповідно до якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] може являтися біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] із ймовірністю 99,99999%, таким чином батьківство практично доведене. При цьому у висновку дата народження [PERSON] вказана " [INFO] ", що є технічною опискою. Арифметичні помилки у висновку експерта усуваються шляхом допиту експерта та уточнення ним свого висновку або враховуються судом під час оцінки цього доказу. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 01 квітня 2024 року у справі № 378/631/22. В судовому засіданні судовим експертом Кривдою Р.Г. було роз`яснено свій висновок, в ході чого [PERSON] зазначив, що у висновку невірно зазначено рік народження [PERSON] - "1988 рік", що є технічною помилкою, а тому слід вважати вірним роком народження останнього - "1998 рік". Дане уточнення в письмовому вигляді також було надано до суду експертною установою, в якому також зазначено, що дана помилка є технічною опискою та вірною датою народження [PERSON] у висновку експерта № 207 від 23.04.2024 року слід вважати - " [INFO] ". У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява № 62257/15) зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства. Таким чином, факт батьківства [PERSON] стосовно дітей позивачки [PERSON] підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи, які є належними, логічними і послідовними, а відповідач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позову. Стаття 125 СК України\~передбачає, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1\~ст. 126 Сімейного кодексу України). В\~ст.128 Сімейного кодексу України\~визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. За приписами\~статті 134\~СК\~України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, ухвалою суду від 06.07.2023 року було застосовано заходи забезпечення позову, а саме: заборонено приватному нотаріусу Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук Ользі Федорівні вчиняти дії з оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в тому числі, заборонити видавати будь-яким особам спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до\~ч.\~7\~та ч.\~8\~ст.\~158\~ЦПК України у\~разі ухвалення\~судом рішення\~про задоволення\~позову заходи\~забезпечення позову\~продовжують діяти\~протягом дев`яноста\~днів з\~дня набрання\~вказаним рішенням\~законної сили\~або можуть\~бути скасовані\~за вмотивованим\~клопотанням учасника\~справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Таким чином, відповідно до ч. 7 та ч. 8 ст. 158 ЦПК України застосовані судом заходи забезпечення позову згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06 липня 2023 року продовжують діяти протягом 90 (дев`яноста) днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 1610,40 гривень, тобто 1073,60 гривень за позовну заяву та 536,80 гривень судового збору за заяву про забезпечення позову. За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за позовну заяву та за заяву про забезпечення позову в загальному розмірі 1610,40 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 20 лютого 2024 року Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої було доручено експертам Комунальної установи "ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ". 12 червня 2024 року КУ "ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ" повернуло до суду матеріали справи з висновком експерта № 207 від 23.04.2024 року. За проведення експертизи позивач [PERSON] сплатила комунальній установі 7 698 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 23.04.2024 року, а тому вказані кошти, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved