Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що [PERSON] була госпіталізована до КП «ДБКДПД» ДОР 03.02.2025 лікарем-психіатром [PERSON] за направленням на госпіталізацію виданим 03.02.2025 лікарем-психіатром КНП «Синельниківської центральної міської лікарні» консультативно-діагностичним відділенням, та доставлена фельдшером [PERSON] «ОЦЕМД та МК» ДОР. Лікар після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу (діагнозу): біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих; її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр [PERSON] просила задовольнити заяву та госпіталізувати [PERSON] , пояснивши, що остання надходить на лікування з 2012 року вже всьоме. 03.02.2025 її доставили до лікарні у зв`язку з агресивною поведінкою до лікарів, до сусідів та працівників поліції, раніше призначені ліки не приймає. Комісією лікарів хворій було постановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, тому на теперішній час їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, при цьому зазначила, що згодна лікуватися вдома, амбулаторно, у лікарні вона лікуватися не хоче. Адвокат Яструб О.П. у судовому засіданні підтримав подані ним письмові заперечення, та просив відмовити у задоволенні заяви. Прокурор Геник Л.С. в судовому засіданні підтримала заяву про примусову госпіталізацію, мотивуючи тим, що як з матеріалів справи так і з пояснень учасників процесу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було госпіталізовано до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за направленням на госпіталізацію виданим 03.02.2025 лікарем-психіатром КНП «Синельниківської центральної міської лікарні». Також, у судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , яка вже тривалий час хворіє на психічні захворювання. Проживає вдома одна, призначені їй ліки не приймає, дуже часто свариться із сусідами, взагалі не слідкує за собою. Просить госпіталізувати її сестру, [PERSON] до психіатричного закладу для надання їй психіатричної допомоги. Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим, згідно запису чергового лікаря була затримана співробітниками поліції у кабінеті лікаря-психіатра, де погрожувала лікарям, розмахувала руками, казала, що всі хочуть зробити їй «погане». Доступна формальному контакту. Мова безсвязна. Судження не логічні. Підозріла. На запитання відповідає зі значним роздратуванням, не завжди по суті. Агресивно налаштована на адресу сусідів, лікарів, оточуючих. Дистанцію під час бесіди не тримається. Інструкції не виконує, плюється. Висловлює маячні ідеї відношення, збитку на адресу оточуючих, лікарів, лікарні. Поведінкою можливо виявляє слухові омани сприйняття: до чогось прислуховується, закриває очі. Вважає, що «у неї вкрали телефон з секретними чатами». Звинувачує співробітників поліції та сусідів. Мислення аморфне, паралогічне, зісковзуюче. Відмовляється від лікування. Хворій постановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, поточний процес F 20.00. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. На підставі викладеного та

Outcome: approved