Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що складено відповідний актовий запис № 255. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, оскільки проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та шлюб. На примирення вона не згодна, вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Посилаючись на дані обставини, позивач просив суд шлюб розірвати. Ухвалою суду\~від 16\~січня 2025\~року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання. Позивач та його представник, діючий за ордером від 02 січня 2025 року, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про підтримання позовних вимог та просили суд розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надала відзив на позов згідно якого не заперечує проти розірвання шлюбу, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідно до ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 255, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, втрата почуттів любові та поваги один одного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч. 3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved