Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди внаслідок нападу собаки. В позові зазначив, що у своєму будинковолодінні [ADDRESS] утримує домашню птицю. 25 жовтня 2023 року о 17 годині він прийшов додому та на подвір`ї побачив розкидане пір`я та сусідського собаку, який тримав в зубах мертву курку. Собака породи «Німецька вівчарка» належить його сусідові [PERSON] . Прогнавши її, [PERSON] пішов до [PERSON] та повідомив, що його пес подушив кури у кількості 15 штук. Відповідач та його дружина пообіцяли відшкодувати шкоду, заподіяну їхнім собакою в сумі 5250 гривень. Однак, до сьогоднішнього дня [PERSON] матеріальну шкоду не відшкодував, поводиться агресивно та в грубій формі відмовляється відшкодувати шкоду, спричинену його собакою. Вважає, що крім матеріальної, йому також нанесена моральна шкода, яка полягає у переживанні, реальній загрозі його життю та додаткових зусиллях щодо захисту своїх прав. Вартість однієї курки породи «Голошийка», згідно довідки з сайту OLX становить 400 гривень. Просить стягнути з відповідача 6000 гривень матеріальної шкоди (15 курей х 400 грн), 6000 гривень моральної шкоди та 20\~000 гривень витрат, понесених на оплату послуг адвоката. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Іванців С. І. в судовому засіданні позов підтримує повністю, просить задоволити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Калінніков М. О. позов не визнає, просить відмовити у задоволенні повністю. Вважає, що матеріальна шкода у розмірі 6000 гривень є необґрунтованою, оскільки, оголошення про продаж курей з сайту OLX не є належним та допустимим доказом. Позивач не довів, що утримував в своєму господарстві курей породи «Голошийка». Також, позивач не надав жодного доказу нанесення йому моральної шкоди, не зазначив, з яких міркувань виходив при визначенні її розміру. \~ \~ \~ \~Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до\~статті 20 ЦК України,\~право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 06 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області із заявою про те, що 25 жовтня 2023 року о 17 годині на своєму подвір`ї, що по [ADDRESS] , виявив собаку породи «Німецька вівчарка», власником якої є [PERSON] , яка подушила та частково погризла належних йому 15 курей породи «Мастер», чим йому завдано матеріальні збитки в сумі 5250 гривень. Факт загибелі птиці підтвердили свідки [PERSON] дружина позивача, [PERSON] , [PERSON] , які прийшли на подвір`я того дня та сам [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні як свідок. Крім того, [PERSON] та [PERSON] повідомили, що сусідський собака подушив і їхні кури. 11 листопада 2023 року Чортківським РВП ГУНП в Тернопільській області відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 975136 за ч. 3 ст. 154 КУпАП (порушення правил утримання собак і котів) та Адміністративною комісією Заводської селищної ради винесена постанова №20 від 29.11.2023 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 975136 та письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він не погоджувався з кількістю знищених його собакою курей та заявленим потерпілим [PERSON] розміром матеріальної шкоди 5250 гривень. Однак, незважаючи на свою незгоду [PERSON] штраф в розмірі 1700 гривень сплатив, що стверджується повідомленням № 146 від 12.02.2024 Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області. Загальні підстави для накладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, передбачені цивільним законодавством України, зокрема, Цивільним кодексом України, статтями 22, 1166, 1187. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.\~77,\~78,\~81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Для настання відповідальності відповідно до\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в)причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Також, в пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~440\~і\~450 ЦК\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З поданих позивачем доказів до матеріалів справи вбачається, що позивач під час здійснення розрахунків за завдану відповідачем майнову шкоду посилався на оголошення про продаж курей породи «Голошийка» з інтернет-сайту OLX, згідно якого вартість однієї курки становить 400 гривень. Однак, суд не може прийняти до уваги цей доказ як належний та допустимий, оскільки оголошення не є офіційним документом, який би підтверджував дійсну вартість птиці. У своїй заяві в Чортківський РВП ГУНП в Тернопільській області від 06.11.2023 [PERSON] заявив про знищення 15 курей породи «Мастер», а не «Голошийка», що також не дає можливості суду зробити однозначні висновки. Також позивач не надав доказу того, що саме 15 курей були знищені собакою. З огляду на викладене, позивач стверджує, що йому завдано матеріальної шкоди на суму 6000 гривень за знищення 15 курей, породу яких чітко не встановив та не даючи суду жодних доказів щодо їх кількості та вартості за штуку. Тому суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. Крім матеріальних збитків, позивач вважає, що відповідач своїми неправомірними діями спричинив моральну шкоду, яку він оцінив в 6000 гривень. Згідно частини 1\~статті 23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пп 2, 3 ч. 2 вищезазначеної статті, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до пункту 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини його фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою щодо нього та страждань у зв`язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду. У п. 9\~Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди звернув увагу, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Складовими елементами шкоди є: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди; вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з наведених складових елементів шкоди виключає склад цивільного правопорушення, і, як наслідок, настання юридичної відповідальності. В даній ситуації, яка склалася між сторонами, наявні всі складові елементи шкоди відповідача, оскільки, він був визнаний винним у неналежному утриманні собаки, що призвело до факту знищення курей та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 1700 гривень, які сплатив в дохід держави. Разом з тим, позивачем не вказано, з яких міркувань він виходив при розрахунку розміру моральної шкоди. У зв`язку з тим, що факт нанесення матеріальної шкоди підтверджений матеріалами справи, цього не заперечує й відповідач, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України), суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме: в розмірі 2000 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави 302,80 гривень судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди . Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу частин третьої, четвертої\~статті 137\~ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співвмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. До матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 24.01.2024, укладений між адвокатом Іванцівим С. І. та Поповичем В. М., ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція №7 про сплату послуг адвоката Балакунцем Мирославом Євстафійовичем на суму 20\~000 гривень за ведення справи щодо накладення адміністративного стягнення по постанові ЕНА 2369368 від 11.06.2024. Враховуючи те, що представником позивача адвокатом Іванцівим С. І. не в повній мірі виконані вимоги частин 3, 4 статті 137 ЦПК України, відсутність в матеріалах справи доказу сплати позивачем адвокату гонорару, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Outcome: partial