Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У листопаді 2024 року від представника позивача до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 6151245 від 02.12.2022 в розмірі 49 850 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 02.12.2022 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про надання споживчого кредиту № 6151245, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 20 000 грн., зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договорів, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. В подальшому, 26.09.2023 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Укрглобал-Фінанс» та 31.07.2024 від ТОВ «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги за кредитним договором № 6151245 до відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 28.11.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 12.12.2024. 09.12.2024 представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02.12.2022 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» в електронному вигляді укладено договір про надання споживчого кредиту № 6151245, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 20 000 грн. під 1,99% в день, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.4 договору, строк кредиту 360 днів. Згідно із п. 9.2. договору, він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Також між сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором № 6151245 від 02.12.2022 (додаток № 1) та паспорт споживчого кредиту. Згідно з листом ТОВ «Пейпек Україна» № 20230929-2 від 29.09.2023, 02.12.2022 11:26:09 клієнту на картку [NUMBER] успішно зараховано 20 000 грн (а.с.108 т.2). 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Укрглобал-Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 6151245 від 02.12.2022. 31.07.2024 між ТОВ «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Укрглобал-Фінанс» передає ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 6151245 від 02.12.2022 В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором (картка обліку договору). При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки рахується заборгованість у розмірі 49 850 грн, в тому числі: 20 000 грн заборгованість за\~ кредитом; 29 850 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 01.08.2024 між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» Адвокатом Дідик Є.О. та ОВ «Українські фінансові операції» укладено договір про надання юридичних послуг № 01/08/24-А. Відповідно до додаткової угоди № 13 від 09.09.2024 та акта прийому-передачі послуг від 17.09.2024 до договору про надання правничої допомоги № 01/08/24-А від 01.08.2024, адвокатом Дідик Є.О. надано ТОВ «Українські фінансові операції» правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. В матеріалах справи також міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Дідик Є.О. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами ЦК України, а постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, тому суд вважає, що надання консультацій та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвокатського об`єднання дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а також значного часу для їх вивчення. Відтак, витрати позивача на загальну суму 10 000 грн. не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку з наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу на суму 5 000 грн., зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг та час наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, а також кількість подібних позовів. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved