Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва у жовтні 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка посилається на те, що 20 липня 2007 року між нею та відповідачем Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1633. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з серпня 2022 року по даний час вона перебуває разом з донькою за кордоном в Англії. Причиною розірвання шлюбу вказує зради свого чоловіка з іншою жінкою, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на сімейні обов`язки та життя. Вказує, що з серпня 2024 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися, вони проживають окремо, ведуть окремі бюджети, у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну заяву, просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 липня 2007 року між нею та відповідачем Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1633. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю до 18 років, оскільки має онкологічну хворобу. Зазначила, що з серпня 2022 року по даний час вона разом з донькою проживають за кордоном в Англії. Вона була ініціатором їх виїзду за кордон через розпочату війну на Україні. З грудня 2023 року по серпень 2024 року її чоловік [PERSON] також проживав разом з ними в Англії, після чого повернувся до України, бажаючи залишитися на Батьківщині. Причиною розірвання шлюбу вказує зради свого чоловіка з іншою жінкою, відсутність взаєморозуміння. Вважає, що чоловік повинен був залишитися проживати разом з нею та донькою за кордоном. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона бажає бути вільною та самостійно будувати своє подальше життя. Вона забезпечує себе та доньку матеріально, працюючи кухарем в Англії. Проживання в Англії для неї та доньки є безкоштовним. Її чоловік [PERSON] також допомагає їм грошовими коштами. Стосовно наявності у неї нерухомого майна, зазначила, що у неї разом з її матір`ю у власності є кімната в гуртожитку. Представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив розірвати шлюб, зареєстрований між позивачкою та відповідачем, вважаючи, що ніхто не може бути примушеним до збереження шлюбних відносин. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти позовної заяви, зазначивши, що між ним та позивачкою [PERSON] 20 липня 2007 року зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1633. Від вказаного шлюбу вони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Їх донька є дитиною з інвалідністю до 18 років, оскільки має онкологічну хворобу. Він призначений опікуном своєї доньки [PERSON] /посвідчення Серія [NUMBER] , видане Шевченківським управлінням соціального захисту населення/, тому він може виїжджати за кордон. Він проживає сам у своїй квартирі в місті Києві, іншої жінки в нього немає, працює офіційно в автосалоні «Форд» керівником відділу продажу автомобілів. Зазначив, що дійсно з грудня 2023 року по серпень 2024 року він проживав разом зі своєю сім`єю - дружиною та донькою в Англії, після чого повернувся до України, бажаючи залишитися на Батьківщині. Причиною розірвання шлюбу вважає виїзд дружини за кордон, ініціатором якого була саме його дружина, що остання підтвердила в судовому засіданні. Він проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. Зазначив, що між ним та дружиною був укладений шлюбний договір, згідно з яким у випадку розірвання між ними шлюбу право власності на його квартиру переходить у розмірі 1/2 частки вказаної квартири - його дружині [PERSON] та 1/2 частки вказаної квартири його доньці - [PERSON] . Іншого житла, окрім вказаної квартири, у нього немає. Ініціатором укладення вказаного шлюбного договору є його дружина [PERSON] , яка в судовому засіданні підтвердила вказані обставини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд зобов`язаний всебічно з`ясувати взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжити заходів до примирення подружжя. Закон зобов`язує суд розглядати справу про розірвання шлюбу, як правило, за участю обох сторін. Тільки їх особиста участь у процесі дає можливість суду всебічно з`ясувати сімейні взаємостосунки, мотиви розірвання шлюбу, дійсні причини розлучення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зокрема у п. 10 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюб між сторонами - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20 липня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1633. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] тимчасово проживають окремо, зокрема позивачка разом з донькою проживають в Англії на період військового стану в Україні. Відповідач [PERSON] з грудня 2023 року по серпень 2024 року також проживав разом зі своєю сім`єю - дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] в Англії, після чого повернувся до України. Відповідач є опікуном своєї доньки [PERSON] , яка є дитиною з інвалідністю до 18 років, оскільки має онкологічну хворобу, що підтверджується посвідченням Серія [NUMBER] , виданим Шевченківським управлінням соціального захисту населення. Відповідач має право виїзду за кордон до своєї сім`ї. Останній зазначив, що допомагає своїй сім`ї матеріально, що не заперечила в судовому засіданні позивачка [PERSON] . Відповідач [PERSON] проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. Між ним та дружиною був укладений шлюбний договір, згідно з яким у випадку розірвання між ними шлюбу право власності на його квартиру переходить у розмірі 1/2 частки вказаної квартири - його дружині [PERSON] та 1/2 частки вказаної квартири його доньці - [PERSON] . Іншого житла, окрім вказаної квартири, у нього немає, про що не заперечила позивачка в судовому засіданні. Ініціатором укладення вказаного шлюбного договору є позивачка [PERSON] , що остання підтвердила в судовому засіданні. Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Позивачкою на підтвердження позовних вимог не було надано доказів у порядку ст.ст. 76-89 ЦПК України та не було доведено, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер. В той же час, подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплено правило про те, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Обов`язок із доказування покладено на осіб, яким надано право захисту прав, свобод та інтересів сторін (ст. 43 ЦПК України). Позивачкою не доведено, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, при цьому судом враховано тривалий період перебування подружжя у шлюбі та період проживання подружжя разом за кордоном з грудня 2023 року по серпень 2024 року. Згідно з вимогами статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як встановлено судом, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю до 18 років, якій призначено опікуном її батька - [PERSON] . Суд забезпечує охорону інтересів малолітньої дитини, також враховує триваючий на території України військовий стан. Таким чином, судом встановлено, що розірвання шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та інтересам їх малолітньої дитини, яка має онкологічну хворобу та є дитиною з інвалідністю до 18 років. Як наслідок розірвання шлюбу може призвести до посилення вказаної хвороби дитини. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, відсутність доказів того, що шлюб носить формальний характер, наявність малолітньої дитини з інвалідністю до 18 років, інші обставини життя подружжя, вважає, що шлюб необхідно зберегти, оскільки розірвання шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам їхньої малолітньої дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed