Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.11.2024 року прийнято позовну заяву КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості по\~оплаті послуг\~водопостачання та\~водовідведення до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позову представник КП «Дніпроводоканал» ДМР зазначила, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг. Згідно Рішення Дніпровської міської ради №526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.09.2024 року за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача [PERSON] зареєстрована інший член її сім`ї [PERSON] , яка, на думку представника позивача, є солідарним боржником, оскільки користується на рівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами і обов`язками, що випливають з договору найму. Відповідачі своєчасно не здійснюють оплату за надані послуги, у зв`язку з чим станом на 31.08.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 77\~190,75 грн., котра складається з: 66\~976,90 грн. суми основного боргу за період з січня 1999 року по серпень 2024 року; 9\~046,55 грн. інфляційного збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по січень 2022 року; 1\~167,30 грн. 3% річних за період з липня 2018 року по січень 2022 року. Тому представник позивача просила стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та судові витрати у справі. Представник позивача Соколова Н.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від її представника, адвоката Бойко Н.О., через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, в котрому остання просила у задоволенні позовної заяви КП «Дніпроводоканал» ДМР відмовити в частині стягнення боргу з [PERSON] , в обґрунтування чого зазначила наступне. Загальна заборгованість згідно розрахунків відповідача складає 77 190,75 грн., з яких сума основного боргу 66 976,90 грн. за період з січня 1999 по серпень 2024 року, інфляційне збільшення суми боргу 9 046,55 грн. за період з 07.2018 по 01.2022 року, розмір 3% річних 1 167,30 грн. за період з 07.2018 по 01.2022 року. Враховуючи те, що у даному випадку діє загальна позовна давність, представником відповідача зазначено, що стягненню підлягає лише заборгованість за період з 08.2021 року по 01.08.2024 року в розмірі 27 342,14 грн. Крім того, позивачем було розраховано три проценти річних та інфляційні втрати виходячи з розміру заборгованості, яка нарахована з січня 1999 року. Однак з урахуванням спливу позовної давності для стягнення заборгованості за період з 01.01.1999 по 08.2021 рік, строк для стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість за цей період також сплив, а тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Представник відповідача звертає увагу на те, що [PERSON] зареєстрована тільки з 04.06.2007 року за адресою: [ADDRESS] , що ставить під сумнів розрахунок заборгованості їй з січня 1999 року. Більше того, хоча [PERSON] й зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживає за зазначеною адресою більше 10 років, що підтверджується актом від 28.09.2024 року. Натомість відповідно до довідки №05236 від 28.09.2024 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] більше 5 років. Також зазначено, що [PERSON] не спілкується та не підтримує зв`язок із [PERSON] , про наявність боргу дізналася, коли матеріали справи надійшли до суду, з веб-порталу «Судова влада». Отже, більше 10 років [PERSON] фактично не була споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем. Само по собі не надання відповідачем позивачу доказів не користування послугами водопостачання та водовідведення, не може бути підставою для покладення на неї обов`язку зі сплати нарахованої заборгованості. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі\~ є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відкритий на ім`я [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] та довідка про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому будинку приміщенні/будинку осіб, згідно котрої за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Зазначене свідчить, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, а саме, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі, в свою чергу, мають оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. Встановлено, що станом на 31.08.2024 року у відповідачів утворилася заборгованість перед КП «Дніпроводоканал» ДМР за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 77\~190,75 грн., котра складається з: 66\~976,90 грн. суми основного боргу за період з січня 1999 року по серпень 2024 року; 9\~046,55 грн. інфляційного збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по січень 2022 року; 1\~167,30 грн. 3% річних за період з липня 2018 року по січень 2022 року (а.с. 13). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» також передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени родини зобов`язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, уразі неподільності предмета зобов`язання. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення виникла з липня 2018 року по серпень 2024 року. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] , адвокат Бойко Н.О., просила застосувати строк позовної давності. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст. 261 ЦК). З урахуванням наведеного, суд вважає, що заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення відповідачам слід розраховувати за період з жовтня 2021 року по серпень 2024 року, застосувавши строк позовної давності. Таким чином, з урахуванням застосованого судом строку позовної давності та наданого позивачем розрахунку, борг відповідачів за період з жовтня 2021 року по серпень 2024 року становить 26\~732,29 грн., котрий підлягає стягненню на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачів інфляційних збитків в розмірі 9\~046,55 грн. та 3% річних в розмірі 1\~167,30 грн., за період з липня 2018 по січень 2022 року, суд зазначає наступне. Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2023цс15, закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені, не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, а також інфляційне збільшення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наданого позивачем, за період з липня 2018 по січень 2022 року розмір інфляційного збільшення суми заборгованості складає 9\~046,55 грн., 3% річних складають 1\~167,30 грн. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Оскільки судом застосовано строк позовної давності до суми основного боргу за період з липня 2018 року по жовтень 2021 року, то на дану суму платежів не може нараховуватися індекс інфляції та 3 % річних. Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі № 62-97р від 3 квітня 1997 року, для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. У випадках, коли відшкодуванню підлягає сума, яка складається із платежів, які необхідно зробити в різні періоди, кожен платіж збільшується на величину індексу інфляції за відповідний період, а результати додаються. При цьому, вважається, що сума, внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. По аналогії, якщо погашення здійснено с 1 по 15 число відповідного місяця, то інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число місяця інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу повинно застосовуватися за період з листопада 2021 року по серпень 2024 року. Інфляційні нарахування на суму боргу згідно ст. 625 ЦК України, розраховується за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу, [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України, належать позивачу за прострочення відповідачкою виконання зобов`язання, належить розраховувати за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]. Як зазначено вище, сума основного боргу відповідачів в межах трирічного строку позовної давності становить 26\~732,29 грн. За період з листопада 2021 року по серпень 2024 року, сума збитків від інфляції становить 1\~510,54 грн., 3 % річних складає 109,14 грн. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 28\~351,97 грн., з котрих: 26\~732,29 грн. сума основного боргу за період з жовтня 2021 року по серпень 2024 року; 109,14 грн. - 3% річних за період з жовтня 2021 року по серпень 2024 року, 1\~510,54 грн. сума інфляційних збитків за період з жовтня 2021 року по серпень 2024 року. Судом не приймається до уваги надана представником відповідача довідка ОК «ЖБК №192» від 28.09.2024 про те, що [PERSON] не зареєстрована, але проживає у [ADDRESS] більше 5 років, та Акт від 28.09.2024 року, згідно котрого гр. [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] більше 10 років, оскільки, по-перше, така довідка, на думку суду, мала б бути надана до КП «Дніпроводоканал» для врахування позивачем відповідних розрахунків за водопостачання та водовідведення, а, по-друге, відповідачем [PERSON] не доведено, що вона сплачує комунальні послуги за водопостачання за вказаною нею адресою проживання: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. З урахування розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 916,88 грн. (по 458,44 грн. з кожного) - (36,73%), який є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial