Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 20 лютого 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Виконкомом Ставенської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 03. Від даного шлюбу у сторін народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду позивачка вказує ту обставину, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, не підтримуються шлюбні стосунки. Як ідеться у позовній заяві, вже більше року сторони по справі не проживають разом, оскільки постійні сварки та суперечки призвели до повного непорозуміння між собою, а також втрати любові та поваги один до одного. Відповідач залишив помешкання, де проживав з сім`єю, місце проживання відповідача на даний час невідомо, оскільки відсутній будь-який контакт з ним. На даний час, шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Водночас 03.02.2025 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позивні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2021 вбачається, що 20 лютого 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Виконкомом Ставенської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №03. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Від даного шлюбу народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.09.2021. Як убачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, сторони спільно не проживають більше року та не ведуть спільного господарства, позивачка вказує, що відповідач залишив помешкання, де проживав з сім`єю, місце проживання відповідача на даний час невідомо, оскільки відсутній будь-який контакт з ним. На даний час, шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За наведених обставин просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 51 Конституції України, Сімейного кодексу України, зокрема главою 11. Так, на конституційному рівні встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ч. 1 ст. 51 Конституції України). З наведеними положеннями Основного Закону держави узгоджуються положення частини першої статті 21 Сімейного кодексу України, за змістом яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. До обов`язків дружини та чоловіка належить спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері; дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька; бути відповідальними один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї (ст. 55 СК України). Водночас, в силу положень ст. 56 СК України дружина та чоловік має право на свободу та особисту недоторканість, зокрема, право припинити шлюбні відносини. При цьому примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частина четверта зазначеної норми). В статті 104 СК України передбачено підстави припинення шлюбу, однією з яких є його розірвання (частина друга). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, який згідно з частиною першою наведеної норми може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу положень статті 112 СК України, якою унормовано підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (частина перша). При цьому суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. \~\~\~\~\~\~ В ході судового розгляду встановлено, що на день звернення до суду сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, позивачка примиритись з відповідачем не бажає. Відповідач також не бажає зберегти шлюб. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до переконання, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved