Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ), звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області 20.09.2014. За час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , дата народження: [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області 13.03.2015, копія додається). Дитина є інвалідом дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим УСЗН Броварської МР Броварського району Київської області 11.05.2021. Відповідно до Медичного висновку від 06.04.2021 № 62 про дитину- інваліда віком до 18 років [PERSON] має захворювання (патологічний стан) дитячий аутизм. [PERSON] , дата народження: [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ). Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано за ініціативою Позивача рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2022 у справі № 361/4031/22, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 04.12.2024 № 00048286059. На даний час Позивач та Відповідач проживають окремо, підтримують спілкування через соціальні мережі. Діти Позивача та Відповідача зареєстровані та фактично проживають з Позивачем у будинку, що належить на праві власності матері Позивача, за адресою: [ADDRESS] . Належність матері Позивача - [PERSON] - будинку за зазначеною адресою підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.12.2024 № 407456352. Факт реєстрації Позивача та її малолітніх дітей за вказаною адресою підтверджується витягами з Реєстру територіальної громади від 04.12.2024 №№ 2024/014639740, 2024/014639793, 2024/014639768. Діти перебувають на повному утриманні Позивача. Відповідач не бере участі в матеріальному утриманні дітей, у їх вихованні, культурному та інтелектуальному розвитку. Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з проханням допомогти у матеріальному утриманні дітей, однак останній від цього відмовився. При цьому витрати на дітей в середньому щомісяця становлять: На утримання [PERSON] ( [INFO] , хлопчик з діагнозом дитячий аутизм) 16 000, 00 грн., а саме: Продукти харчування - 4 000, 00 грн; Засоби гігієни (мило, шампунь, зубна паста, пральний порошок тощо) - 500, 00 грн.; Речі (одяг, взуття) - 3 000, 00 грн.; Медичні консультації - 2 000, 00 грн.; Консультації психолога, дефектолога, логопеда - 2 000, 00 грн.; Медикаменти (заспокійливі, протиалергічні) - 3 000,00 грн.; Речі для розвитку та дозвілля дитини (книги, настільні ігри, канцелярія, іграшки тощо) - 1000, 00 грн.; Витрати на проїзд - 500, 00 грн. На утримання [PERSON] ( [INFO] ) 10 300, 00 грн., а саме: Продукти харчування - 4 000, 00 грн; Засоби гігієни (мило, шампунь, зубна паста, пральний порошок тощо) - 500, 00 грн.; Речі (одяг, взуття) - 2 000, 00 грн.; Медичні консультації - 1 000, 00 грн.; Медикаменти - 500,00 грн.; Оплата харчування у дитячому садочку - 500,00 грн. - 800,00 грн. (залежно від кількості днів відвідування садочка дитиною). Як доказ додаються копії платіжних інструкцій за оплату харчування [PERSON] в ДНЗ «Вишенька» (ЄДРПОУ 37893158) за січень-грудень 2024 року; Речі для розвитку та дозвілля дитини (книги, настільні ігри, канцелярія, іграшки тощо) - 1000, 00 грн.; Витрати на проїзд - 500, 00 грн. Додатково періодично виникають потреби на оплату приватної стоматології (лікування зубів під медичним наркозом), проведення дрібних локальних операцій (наприклад, [PERSON] хірургічним шляхом було видалено гемангіому), похід дітей до цирку, зоопарку, кінотеатру, театру, музею, на екскурсії, проведення дитячих свят, організацію відпочинку та оздоровлення тощо. Також Позивач бере участь в оплаті комунальних платежів за послуги, якими Позивач та її діти користуються за місцем свого проживання. Позивач отримує на дитину-інваліда [PERSON] державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства у розмірі 3 250, 70 грн. щомісяця, що підтверджується Довідкою УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області від 11.12.2024 № 4-14/2824. При цьому Позивач наразі не має постійного місця роботи, оскільки стан здоров`я старшої дитини та часті застудні захворювання молодшої дитини не дозволяють вийти на роботу на постійній основі. Щоб мати можливість фінансово утримувати дітей, Позивач час від часу знаходить разовий підробіток. Фінансову допомогу на утримання дітей надають родичі Позивача (зокрема, її мати, та інколи - брат Відповідача). Позивач не має у власності нерухомого майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.12.2024 № 407481349. При стягненні аліментів з Відповідача потрібно врахувати, що: - Відповідач є працездатною особою; - інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні Відповідача немає: - Відповідач має у своїй власності нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 1, 7598 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку за договором оренди від 15.09.2015 № 1473 (зі змінами) передав в оренду ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» до 31.12.2040, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.12.2024 № 407459261. Позивач не володіє інформацією, чи має Відповідач офіційне місце роботи та про його доходи. У добровільному порядку (у тому числі договірному) вирішити питання щодо сплати Позивачу коштів на утримання малолітніх дітей він відмовився. Відповідач життям дітей не цікавиться, про їх інтелектуальній, культурний та фізичний розвиток не дбає, питанням їх здоров`я та розвитку не опікується. Враховуючи зазначений вище середній щомісячний розмір витрат на утримання малолітніх дітей, які несе Позивач самостійно (це більше двадцяти шести тисяч гривень щомісячно), вважаємо за доцільне просити стягнення з Відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] у твердій грошовій сумі 18 000, 00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок) на місяць; [PERSON] у твердій грошовій сумі 12 000, 00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) на місяць. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Протягом судового розгляду представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Відповідача в судове засідання не з`явився, будь яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, суд прийшов таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області 20.09.2014 сторони зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей. Відповідно до Свідоцтва про народження, яке видане Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області 13.03.2015, серії [NUMBER] ,народився [PERSON] , [INFO] та відповідно до Свідоцтва про народження, яке видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ), серії [NUMBER] народився [PERSON] , [INFO] , батьками обох дітей є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2022 року у справі №361/4031/22 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Витягами з Реєстру територіальної громади від 04.12.2024 №№ 2024/014639740, 2024/014639793, 2024/014639768 вбачається факт реєстрації [PERSON] та її малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю, що підтверджується копією медичного висновку від 06.04.2021 року № 62 про дитину-інваліда віком до 18 років. [PERSON] , [INFO] , має захворювання (патологічний стан) дитячий аутизм. Вказана обставина також підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданим УСЗН Броварської МР Броварського району Київської області 11.05.2021 року, з якого вбачається, що [PERSON] встановлено інвалідність з дитинства. Позивач отримує на дитину-інваліда [PERSON] державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства у розмірі 3 250, 70 грн. щомісяця, що підтверджується Довідкою УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області від 11.12.2024 № 4-14/2824. При цьому Позивач наразі не має постійного місця роботи, оскільки стан здоров`я старшої дитини - інваліда не дозволяють вийти на роботу на постійній основі, тому вона також потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Угоди про добровільну сплату аліментів на дитину-інваліда між позивачем та відповідачем не досягнуто. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 88 Сімейного Кодексу з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивача, яка проживає з дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , однак позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 16000 грн. щомісячно, а тому слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.1 ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК, не встановлено. Можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дітей, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей Відповідачем не доведено. Відповідач перебуває в працездатному віці, не має на утриманні іншу дитину, являючись батьком неповнолітніх дітей зобов`язаний утримувати їх до повноліття. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Враховуючи наведене, виходячи з того, що Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги, а також, що діти сторін проживають разом із Позивачкою, у зв`язку з чим обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Як Відповідач, так і Позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з 16 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 8000 гривень щомісячно, починаючи з 16 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial