Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

До Святошинського районного суду м. Києва 02.10.2024 надійшов зазначений позов. Позовні вимоги позивачем обгрунтовані тим, що у сторін є малолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу батько дітей ними не цікавиться, самоусунувся від виклонання батьківських обов`язків. На підставі зазначеного позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей. 08.10.2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями Святошинського районного суду м. Києва та визначеного головуючого по справі Бабич Н.Д. 09.10.2024 року справа передана головуючому (а.с.28-29). Ухвалою суду від 09.10.2024 р. вказаний позов залишено без руху, надано час для усунення недоліків. 14.10.2024 р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків, з якої вбачається, що вимоги ухвали суду виконано. Ухвалою судді від 16.10.20204 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 03.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. В судове засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення до суду не надходило, відзив відповідачем не подано. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення до суду не надхоило, як і не надходило письмових пояснень на позов, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, та надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 80), в якій зазначено, що проти вимог позову не заперечує. Також надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.81-83), та акт осбтеження умов проживання (а.с.84). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позиваа та його представника, допитавши свідків, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.04.2015 по 20.09.2019 р. (а.с.18-19). У шлюбі у сторін по справі народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Розпорядженням Святошинської РДА за № 458 від 29.04.2024 р., надано дозвіл на зміну прізвища малолітній [PERSON] , [INFO] , з " [PERSON] " на " [PERSON] ", зобов`язано [PERSON] звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних змін до актового запису про народження. Також вказаним розпорядження № 457від 29.04.2024 р., надано дозвіл на зміну прізвища малолітній [PERSON] , [INFO] ,. з " [PERSON] " на " [PERSON] " та зобов`язано [PERSON] , звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних змін до актового запису про народження. Як вбачається з повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану шромадян щодо актового запису про народження, внесено зміни до актового запису про народження відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON] , яка надала суду покази проте, що вона є сусідкою сторін, знає дуже добре сім`ю [PERSON] і пояснила суду , що відповідача вона не бачила з 2019 року, в квартирі він не живе, зі слів позивачки їй відомо, що він дітьми не цікавиться, матеріально не утримує, на свята не вітає, інтересу до дітей не проявляє. В судовому засіданні були допитані в якості свідкі [PERSON] та [PERSON] , які надала суду аналогічні пояснення і суду пояснили, що позивачка є їх родичкою і їм відомо, що батько дітей [PERSON] та [PERSON] більше 5 років не проживає в сім`ї, не цікавиться дітьми, їх вихованням та утриманням не займається. На даний час місце його проживання їм невідоме. Також Служба у справах дітей та сім`ї надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно якого комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно зазначених дітей (а.с. 81-83). Згідно акту обстеження умов проживання, зі слів [PERSON] , батько малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не цікавиться їх життям, не допомагає їм матеріально, зі слів [PERSON] , [PERSON] , якого вона вважає своїм батьком, перебуває в лавах ЗСУ, в квартирі чисто, наявні всі умови для проживання (а.с.84). Як стверджував позивач відповідач дітьми не цікавить, допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, протилежного сду не надано. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом відповідачі не цікавиться своєю дитиною, матеріально її не забезпечують, не дбають про її фізичний та духовний розвиток, самоусунулись від виховання дитини. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідачі ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини. Протилежного суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Питання судових витрат позивач залишила за собою.

Outcome: approved