Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

27\~серпня 2020\~року ХМР\~(далі:\~позивач)\~звернулась до\~ [PERSON] \~(далі:\~відповідач-1),\~ [PERSON] \~(далі:\~відповідач-2),\~третя особа:\~Державний реєстратор\~Печенізької районної\~державної адміністрації\~Харківської області\~Зоткін С.В.\~(далі:\~третя особа)\~із позовом,\~в якому\~з урахуванням\~заяви про\~зміну предмету\~позову від\~31.03.2021,\~позивач просив:\~скасувати державну\~реєстрацію права\~власності на\~житловий будинок\~літ.\~«В-1»\~по [ADDRESS] за\~відповідачем-1з одночасним припиненням речових прав; визнати недійсним договір купівлі-продажу №1657 від 08.2017, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 з продажу житлового будинку літ. «В-1» по [ADDRESS] , скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «В-1» по [ADDRESS] з одночасним припиненням речових прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що всупереч умов Договору оренди землі від 15.10.2012 та діючого законодавства, відповідач-1 здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці по [ADDRESS] без законних на те підстав, зареєструвала право власності та згодом відчужила спірний об`єкт нерухомості відповідачу-2 з метою уникнення цивільної відповідальності шляхом застосування у майбутньому новим власником аргументів добросовісного набувача за оспорюваними цивільними договорами. 05.10.2020 ухвалою Київського районного суду провадження у справі відкрите, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. 31.03.2021 представником позивача заявлено про зміну предмету позову з посиланням на внесення змін до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» задля ефективного захисту своїх порушених прав. Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на неналежний спосіб захисту, який є неефективним, не спроможний відновити порушене право та не узгоджується з нормами діючого законодавства. 06.01.2025\~ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Харкова заява\~про зміну\~предмету позову\~від 31.03.2021 прийнята до\~розгляду,\~провадження за\~позовною заявою\~Харківської міської\~ради в\~частині вимог\~до \~відповідача-2\~закрите,\~підготовче провадження закрите справа призначена до судового розгляду по суті. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Представником позивача подана заява про розгляд справи за своєї відсутності, відповідач-1 та третя особа причину неявки не сповістили. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Передбачених ст.223 ЦПК України підстав відкладення розгляду справи судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи належне повідомлення учасників справи, відсутність підстав відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини: 23.12.2009 рішенням Харківської міської ради 39 сесії 5 скликання №333/09 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» відповідачу-1 в оренду строком до 01.02.2060 надана земельна ділянка площею 2\~732,0 кв.м. (ділянка 1 площею 467 кв.м, ділянка 2 площею 1\~254,0 кв.м., ділянка 3 площею 1011 кв.м.) по [ADDRESS] за рахунок земель житлової та громадської забудови для введення садівництва та попереджено, що на частину земельної ділянки 1 загальною площею 105,0 кв.м. встановлене обмеження охоронна зона навколо інженерних комунікацій. Земельна ділянка 2 площею 1\~254,0 кв.м. розташована у межах «червоної лінії» перспективної пробивки [ADDRESS] , на неї встановлене обмеження містобудівного характеру заборона будівництва. На частину земельної ділянки 3 площею 198,0 кв.м. встановлене обмеження - охорона зона навколо інженерних комунікацій. На частині земельної ділянки, що потрапляє до санітарно-захисної зони АЗС, висадити смуги дерево-чагарникових насаджень декоративного призначення. Відповідно до висновку державного управління охорони навколишнього природнього середовища у Харківській області від 08.09.2008 №4-23-4910 при використанні земельної ділянки необхідно дотримуватись вимог ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, ст. 60, 61 Земельного кодексу України. Будь-яке будівництво на наданій земельній ділянці загальною площею 2 732,0 кв.м. по [ADDRESS] забороняється (т.1 а.с. 28-30). 28.09.2011 рішенням Харківської міської ради №433/11 10 сесії 6 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» до рішень ХМР, зазначених у додатку №6 до цього рішення внесені зміни (т.1 а.с. 25-26). Як вбачається з п.2 додатку №6 до рішення 10 сесії ХМР 6 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 28.09.2011 № 433/11, до п.11.1 додатку №3 до рішення 39 сесії ХМР 5 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 23.12.2009 №333/9, внесені зміни, згідно яких п.11.1 викладений у наступній редакції: «11.1 Змінити цільове призначення земельної ділянки житлової забудови громадської забудови площею 2\~732 кв.м. (ділянка 1 площею 467 кв.м, ділянка 2 площею 1\~254 кв.м., ділянка 3 площею 1011 кв.м.) по [ADDRESS] на цільове призначення землі сільськогосподарського призначення, згідно з проектом відведення. Надати гр. України [PERSON] в оренду строком до 01.02.2060 земельну ділянку площею 2732 кв.м. (ділянка 1 площею 467 кв.м, ділянка 2 площею 1 254 кв.м., ділянка 3 площею 1011 кв.м.) по [ADDRESS] за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення садівництва» (т.1 а.с. 27). 15.10.2012\~між позивачем\~та відповідачем-1\~на підставі\~рішення Харківської\~міської ради\~39\~сесії 5\~скликання №333/09 укладений договір оренди землі. 05.07.2017 ТОВ «Актуаль» виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (т.1 а.с. 20-24). 08.11.2017 відповідач-1 продала відповідачу-2 житловий будинок літ. «В-1», житловою площею 113,6 кв.м. загальною площею 192 кв.м., розташований по [ADDRESS] (т.1 а.с. 34). 08.11.2017 право власності житловий будинок літ. «В-1», житловою площею 113,6 кв.м. загальною площею 192 кв.м., по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] що підтверджено інформацією Державного реєстру речових прав на не рухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №212873750 від 17.06.2020 (т.1 а.с. 1719). Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною ч.1 ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, - позивача та відповідача. Згідно зі ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у ч.1. ч.2 ст.51 ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача поставляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Положеннями ст.175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. У постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та ухвалює рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади (органу місцевого самоврядування), які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів. Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить суд, зокрема, визнати недійсним договір купівлі-продажу №1657 від 08.2017, укладеного між відповідачем-1 та [PERSON] щодо продажу житлового будинку літ. «В-1» по [ADDRESS] , скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок літ. «В-1» по [ADDRESS] з одночасним припиненням речових прав. За загальним правилом належним відповідачем у даній категорії справи є власник спірного майна. З урахуванням зазначеного, належним відповідачем у справі, що розглядається, крім відповідача-1 є [PERSON] . Водночас [PERSON] до участі у цій справі як співвідповідач не залучена, заяв чи клопотань про її залучення позивач не заявляв, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Незалучення зазначеної особи до участі у справі позбавляє її права на вчинення процесуальних дій, які передбачені законом лише для відповідача, зокрема, можливості подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові № 309/2340/15-ц від 17.05.2021. Враховуючи вищевикладене позов задоволенню не підлягає. 31.08.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова заборонено відчуження належного [PERSON] житлового будинку літ. «В-1» по [ADDRESS] . Частиною 9 ст.158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що Харківській міській раді у задоволенні позову відмовлено, застосований 31.08.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова захід забезпечення позову підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Outcome: dismissed