Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Державний ощадний банк України», в якій просив зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в сумі 4940,00 грн; зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» повернути списані особисті кошти з карткового рахунку [NUMBER] в сумі 2812,00грн., що були списані внаслідок проведення операцій ( транзакцій) 17.01.2023 року в період з 19.25 по 19.32. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.08.2020 року уклав кредитний договір з банком і отримав кредитні кошти. Між тим, 17.01.2023 року о 19год26 хв. з його рахунків [NUMBER] та [NUMBER] невідомі особи незаконно заволоділи його особистими коштами в розмірі 2812,00грн. та кредитними коштами в розмірі 4940,00грн., про що він повідомив відповідача. Крім того, він звернувся до правоохоронних органів і наразі триває судове слідство. Після того як позивач дізнався по операцію повідомив банк та правоохоронні органи, однак кредитний ліміт дотепер відновлено не було. Із змісту п. 9. «Положення про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» слідує, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведене положення спеціального нормативного акту свідчить про неприпустимість притягнення користувача електронного засобу платежу до відповідальності за здійснення платіжних операцій всупереч його споживчому волевиявленню, за виключенням випадків доведеності умисних дій або недбалості споживача, які зумовили ці дії. Крім того, позивач заявляє, що жодними діями чи бездіяльністю не допустив розголошення своїх даних для входу до застосунків відповідача і мені невідомо за яких обставин невстановленими особами отримано доступ до моїх рахунків. Також просив суд звернути увагу на подібні правовідносини, які були неодноразово предметом розгляду судів, застосувавши таку судову практику. Так позовні вимоги позивача повністю задоволено (справа № 336/2135/19 Постанова Запорізького апеляційного суду) Крім того Касаційний Цивільний суд по справі № 176/1445/22 зробив ряд важливих для вирішення справи висновків. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71 цс 15 зазначено, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св 18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (касаційне провадження №61 -16504св 18) вказану правову позицію підтримав. Крім того просив звернути увагу, що у постанові від 16.08.2923 року по справі № 176/1445/22 підтвердив твердження, що сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, не є підставою для відмови у задоволенні позову». Процесуальні дії суду. Ухвалою суду від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т.1, а.с.27) Ухвалою суду від 26.09.2024 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі №511/3667/24 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про відновлення кредитного ліміту та повернення коштів, шляхом заборони на період розгляду справи Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» стягнення коштів за картковими рахунками [NUMBER] та [NUMBER] , а також процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 17.01.2023 року в період з 19.25 по 19.32, оскільки банк нараховує йому штрафні санкції безпідставно та постійно його інформує про це, - відмовлено (т.1, а.с.30-31). 17.10.2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та надав письмові докази на обґрунтування своїх заперечень (т.1, а.с.158-166, 167-214). Від позивача та його представника відповіді на відзив не надходило. Ухвалою суду від 25.11.2024 року продовжено відповідачу процесуальний строк на подачу відзиву та здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т.1, а.с.244-246) Ухвалою суду від 13.01.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про відновлення кредитного ліміту та повернення коштів, та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:30 годин 06.02.2025 року (т.2, а.с.27) Позиція сторін в ході судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Зайцев П.В., який діяв на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 28.11.2024 року №2082 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача - адвокат Мірошніков П.В., який діяв на підставі Довіреності №19/4-02/634 від 21.12.2023 року, проти позовних вимог заперечував, надавши пояснення аналогічним, які викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 11.03.2015 між Позивачем та АТ «Ощадбанк» укладено Договір №993865 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (т.1, а.с.167-168). Відповідно до п.1.1. (пп.1.1.1., 1.1.2.) Договору №993865 від 11.03.2015, Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в Гривня України, код банку 328845 (далі - Рахунок) на умовах тарифного пакету «Пенсійний» (в т.ч. «Арсенал»)», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку (далі - Тарифи); Банк надає Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї (ПІН-код надається Держателям, які обрали тип картки, умовами якої передбачається надання ПІН-конверту). Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] (еквівалент рахунку №26252501046978 у міжнародному форматі SBAN), у період спірних операцій (17.01.2023) Клієнту було надано в користування Платіжну картку № [NUMBER] (т.1, а.с.169-188). У відповідності до п.3.3. Заяви Клієнта [PERSON] від 12.08.2020 на встановленні (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Клієнт ініціював одержання (встановлення/збільшення) Кредиту на споживчі потреби, погодився умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовам кредитування, викладеній в цій заяві та в Договорі, зокрема, Кредит встановлено на картковий рахунок № [NUMBER] (т.1, 189-190). Ця Заява оформлена (заповнена та підписана) у двох примірниках, по одному для Клієнта та для АТ «Ощадбанк», та є документом що підтверджує укладення Договору (відповідно до п.2.1. Заяви, Договір - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО) (копія ДКБО т.1, а.с.45-149). Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] , у період спірних операцій (17.01.2023) Клієнту було надано в користування Платіжну картку № [NUMBER] (т.1, а.с.191-194). Таким чином, судом встановлено, що у період спірних операцій (17.01.2023) на ім`я Клієнта [PERSON] в АТ «Ощадбанк» було відкрито 2 рахунки: - поточний рахунок № [NUMBER] (еквівалент рахунку № [NUMBER] у міжнародному форматі 5ВА1М) - з видачею Платіжної картки № [NUMBER] ; - поточний рахунок № [NUMBER] , на який встановлено Кредит, - з видачею Платіжної картки № [NUMBER] . Нормативне законодавче обґрунтування спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст.55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ч.1 ст.1067 ЦК України, договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору - ч.2 ст.1054 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч.1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Згідно із ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за договорами банківського рахунка (у т.ч. в частині надання кредиту) виконані в повному обсязі та належним чином, що виключає перекладення на Банк відповідальності за збитки Клієнта. У зв`язку із втратою чинності з 01.08.2022 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Постанови Правління НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання (Положення), до даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про платіжні послуги», який визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури та Постанова правління НБЗ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії ті еквайрингу платіжних інструментів». Так, за правилами п.п.2-5 ч.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: - зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; - не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; - не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну обліков1 інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; - негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальне облікової інформації. У ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що автентифікація (п.1) - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити т підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувач платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг; дистанційна платіжна операція (п.8) - платіжна операція, що здійснюється застосуванням засобів дистанційної комунікації; засіб дистанційної комунікації (п.18) - засіб комунікації, що використовується процесі укладання правочинів щодо надання платіжних послуг (у тому числі ді надсилання та отримання всіх необхідних для цього документів та відомостей) та/або ініціювання платіжних операцій без фізичної присутності надавача платіжних послуг та користувача; платіжний застосунок (п.62) - програмне забезпечення, що дає змогу користувач ініціювати платіжну операцію з рахунку платника (у тому числі за допомого платіжних інструментів) та/або здійснювати інші операції, передбачені договором надавачем платіжних послуг. Ч. 1 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги» також передбачено, що електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачі здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, а' уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Згідно ч.3 ст.68 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під ч отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; ініціювання дистанційної платіжної операції. Згідно п.70 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій: а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу); б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач); в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів). Ч.5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що до моменту повідомлення емітента про Факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації. Втратою індивідуальної облікової інформації є неможливість здійснення платником використання індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів (ч. 19 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги»). Відповідно до ч.6 ст.64 Закону України «Про платіжні послуги», порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку. Крім цього, відповідно до п.136 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою правління НБУ №164 від 29,07.2022, користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Згідно п.140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою правління НБУ №164 від 29.07.2022, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про Факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або. індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Зазначені вище норми є спеціальними і підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин. Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання позивача [PERSON] на норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Постанови Правління НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» - є безпідставними у зв`язку із втратою чинності. Крім того, аналізуючи Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), суд звертає увагу на таке. Договором між Банком та Позивачем передбачено обов`язок користувача (Клієнта) надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять за його допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію. Пунктом 1.14 Розділу І ДКБО визначено, що Клієнт підтверджує, що умови Договору в чинній редакції зі змінами та доповненнями, розміщеній на Сайті www.oschadbank.ua в повній мірі та в повному обсязі застосовуються до відносин Клієнта та Банку, незалежно від дати акцепту Пропозиції Клієнтом. Відповідно до п.1.5., п.1.6. Розділу XX ДКБО, Клієнт самостійно розпоряджається наявними на Картковому рахунку коштами в порядку, визначеному Законодавством. Банк не має права на власний розсуд визначати та контролювати напрями використання коштів Клієнта, якщо можливість обмеження права розпорядження Клієнта грошовими коштами на Картковому рахунку не передбачена Договором та/ або Законодавством. Банк забезпечує надійне збереження на Картковому рахунку коштів, ввірених йому Клієнтом за Договором. Картка використовується на території України та за її межами для здійснення платіжних операцій та інших цілей, передбачених та/або незаборонених Законодавством та правилами МПС (п. 7.3. Розділу XX ДКБО). Відповідно до п.9.19 Розділу IX «Відповідальність клієнта та банку» Загальної частини ДКБО, клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, СVV2/СVС2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик 1 відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Згідно п.9.20 Розділу IX «відповідальність клієнта та банку» Загальної частини ДКБО, Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної БІМ-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Згідно п. 17.2.3. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО, Клієнт зобов`язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку Електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до Рахунків та можливість розпорядження Рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов`язаний не допускати тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. Відповідно до п. 17.1.5. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО, сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу Кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму. Відповідно до п. 17.2.7. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО, будь-яка інформація, надана Клієнтом до Банку після проходження Клієнтом процедури Реєстрації вважається такою, шо надана особисто Клієнтом та підлягає застосуванню Банком в порядку, передбаченому Договором. Пунктом п. 17.4.1. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО визначено, що Клієнт зобов`язаний забезпечити належний рівень захисту свого Облікового запису в Системі ДБО, а саме: 1) нікому не передавати управління своїм Обліковим записом в Системі ДБО; 2) нікому не передавати в будь-якій формі свої логін та Пароль Облікового запису в Системі ДБО; 3) забезпечити захист свого мобільного телефону та 5ІМ-картки, на номер якої Система ДБО надсилає коди підтвердження операцій; 4) забезпечити антивірусну безпеку своїх інформаційних систем (безперервне використання та своєчасне оновлення антивірусних програм на персональних комп`ютерах, смартфонах, планшетах і т.п.), за допомогою яких він виконує доступ до Системи ДБО; 5) негайно змінити Пароль в Системі ДБО / випадку якщо Пароль, або його частина стала відома іншій особі. Згідно п.17.4.4. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО, Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/ авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Відповідно до п.17.5.2. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО, Банк зобов`язується приймати до виконання та виконувати Електроні розрахункові документи Клієнта, підтверджені Одноразовим цифровим паролем/ Біометрією, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта: Touch ID (та подібні)/ Fасе ID (та подібні), оформлені та надані Клієнтом відповідно до Договору та/або Законодавства. Пунктом п.9.21 Розділу IX «Відповідальність клієнта та банку» Загальної частини ДКБО передбачено, що Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Рау або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Пунктом п.9.22 Розділу IX «Відповідальність клієнта та банку» Загальної частини ДКБО визначено, що будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ІD, Fасе ІD), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. Відповідно до п.8.1,5. Розділу XX, Умови договору банківського рахунку Особливої частини ДКБО, Клієнт зобов`язується у разі втрати або крадіжки Карток або у випадку їх компрометації вжити таких заходів: негайно повідомити про це Банк, зателефонувавши до Контакт-центру, та надати інформацію згідно з інструкцією оператора Контакт-центру або заблокувати Картку в системі ДБО у відповідності до Інструкції користувача. Пунктом п.17.3.7. та п,17,3.8. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО передбачено, що Банк не несе відповідальності за наслідки несвоєчасного попередження Клієнтом Банку про невірно проведені операції або про необхідність блокування Облікового запису Клієнта в Системі ДБО, та за наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта. Відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк. Згідно п.17.2.9. Розділу XVII «Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку» Загальної частини ДКБО, інформація щодо здійснених Клієнтом операцій в Системі ДБО фіксується в електронних протоколах, які зберігаються у Банку, і які Сторони домовилися вважати належним та допустимим доказом при розгляді судом або іншим компетентним органом, установою спору між ними або спору за їх участю. Таким чином, обов`язок користувача (Клієнта) надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять за його допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію, поширюється як на усі перелічені дані у сукупності, так і на кожен зокрема. Отримані Банком платіжні документи, створені в системі ДБО та підтверджені Електронним підписом Клієнта, мають таку ж юридичну силу, як і документи, що були подані Клієнтом на паперовому носії та підписані власноручно Клієнтом. Разом з тим варто зазначити, що згідно ДКБО, Банк не несе відповідальності, в т.ч. за помилкове зарахування (списання) коштів на (з) Рахунки (-ів) Клієнта, яке відбулось з вини Клієнта, наслідки несвоєчасного попередження Клієнтом Банку про невірно проведені операції або про необхідність блокування Облікового запису Клієнта в Системі ДБО, за наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта. Відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк. Згідно п.11.10. Розділу XX «Умови договору банківського рахунку» Особливої частини ДКБО, Банк не несе відповідальності за збитки, завдані Клієнту не з вини Банку внаслідок користування системою ДБО. Щодо обставин проведення спірних транзакцій за рахунками Позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.13, ч.1 ст.81, ч.1 ст.82 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 17.01.2023 у період часу з 19:26год. до 19:31год. з рахунку Клієнта (Позивача) [PERSON] № [NUMBER] , відкритого в АТ «Ощадбанк», здійснено операції розрахунку в торгово-сервісній мережі в сумах 500,00грн., 480,00грн., 500,00грн., 480,00грн., 500,00грн., 290,00грн. всього на суму 2 750,00грн. (т.1, а.с.180 зв.бік), 17.01.2023 у період часу з 19:25год. до 19:32год. з рахунку Клієнта [PERSON] № [NUMBER] , відкритого в АТ «Ощадбанк», здійснено операції переказу коштів та розрахунку в торгово-сервісній мережі в сумах 850,00грн., 2 000,00грн., 500,00грн., 480,00грн., 500,00грн., 610,00грн. всього на суму 4 940,00грн. (т.1, а.с. 193 зв.бік - 194). Зазначені операції було здійснено в мобільному додатку Ощад 24/7 (нова версія Flumo), який було встановлено/перевстановлено 17.01.2023 о 19:05 на пристрої 2201117ТУ, Device ID: е850d9de94b539dc, та реквізитів платіжної картки Банку № [NUMBER] , випущеної на ім`я Позивача, та за фінансовим номером Телефону Клієнта [NUMBER] . Для реєстрації і встановлення нового мобільного додатку використовуються реквізити платіжної картки та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, а також одноразовий ОТР-пароль, що надається клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону. Всі дії з рахунками та платіжними картками в мобільному додатку Банку здійснюються після обов`язкової ідентифікації/верифікації клієнта з використанням коду доступу до мобільного додатку Банку/біометрії, які налаштовуються клієнтом після правильного введення одноразового коду доступу для входу в мобільний додаток Банку, який надсилається Банком на фінансовий номер телефону клієнта. Після реєстрації в мобільному додатку відбувається доступ до усіх рахунків Клієнта. Відповідач наполягає, що від Клієнта (Позивача) [PERSON] жодних звернень чи скарг щодо непрацездатності або втрати СІМ-картки фінансового номеру [NUMBER] , не надходило. За даними програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» встановлено, що вищезазначені операції переказу коштів від 17.01.2023 здійснені коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на ім`я [PERSON] , з обов`язковою ідентифікацією/верифікацією клієнта з використанням коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7»/біометрії та з правильним введенням одноразового коду доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку Банку, який надавався Банком 17.01.2023 о 18:58год. на фінансовий номер телефону [PERSON] ( [NUMBER] ) (витяг з автоматизованої системи Банку про реєстрацію (перереєстрацію) мобільного додатку та витяг про операції в мобільному додатку т.1, а.с.195). Таким чином судом встановлено що з даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» 17.01.2023 о 19:05 відбулась реєстрація (перереєстрація) в мобільному додатку, з допомогою одноразового ОТР-паролю, який було направлено 17.01.2023 о 18:58 на фінансовий номер (+380982157371). Для реєстрації (перереєстрації) в системі ДБО «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та РІКГ-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Fасе ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) - в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з 8М5 (Інструкція з реєстрації користувача у Мобільному Ощаді, мається у вільному доступі у мережі інтернет на сайті Банку www.oschadbank.иа). Операції в мережі Інтернет із застосуванням реквізитів платіжної картки, строку її дії, паролю СVС2/СVV2, унікальних кодів верифікації 3D-Secure для одноразової операції в мережі Інтернет, паролів (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише Клієнту та направляються на його особистий (фінансовий) номер мобільного телефону, ідентифікації Клієнта з використанням біометричних даних (відбиток пальця/ідентифікація обличчя) відбуваються миттєво, одразу після введення такого (одноразового) ПІН-коду та/або унікального коду верифікації 3D-Secure для одноразової операції в мережі Інтернет, ідентифікації Клієнта з використанням біометричних даних (відбиток пальця/ідентифікація обличчя), тому поверненню або блокуванню не підлягають. Таким чином, зазначеними доказами в їх сукупності підтверджується той факт, що оспорювані Позивачем операції з переказу коштів та розрахунку в торгово-сервісній мережі здійснені 17.01.2023 у період часу з 19:25 год. до 19:32 год. в системі "Ощад 24/7" у новому мобільному додатку, реєстрація якого відбулася 17.01.2023 о 19:05 після успішного використання ОТП-повідомлення, надісланого 17.01.2023 о 18:58 на фінансовий номер (+380982157371). Операції переказу та розрахунку в торгово-сервісній мережі, які здійснені 17.01.2023 у період часу з 19:25год. до 19:32год., підтверджено біометричними даними (Face ID / Touch ID) або ж кодом доступу, який встановлюється на етапі авторизації в мобільному додатку. Фінансовий номер Клієнта [NUMBER] у зазначений період не змінювався та жодних звернень чи скарг щодо непрацездатності СІМ-картки від клієнта не надходило. Оформлення платіжних інструкцій відбулося 17.01.2023 в електронній формі з використанням Системи ДБО, та підтверджено за допомогою власних біометричних даних/коду, які були створені при встановленні мобільного додатку 17.01.2023 о 19:05 (копії платіжних інструкцій від 17.01.2023 т.1, а.с. 199-210). Судом також встановлено, що про усі із зазначених операцій по рахункам Клієнта, Банком одночасно із їх проведенням направлено СМС-повідомлення на фінансовий номер телефону [PERSON] ( [NUMBER] ) (витяг з автоматизованої системи Банку про надіслані СМС- повідомлення т.1, а.с.196-198). Банком для підтримки клієнтів використовуються виключно два номери телефонів [NUMBER] та [NUMBER] , які зазначені на зворотному боці платіжної картки та на сайті Банку https://www.oschadbank.ua, та сервіси самообслуговування з використанням чат-ботів у «Telegram», який доступний за посиланням [INFO] (ім`я @ [NUMBER] ) або Messenger за посиланням https://www.messenger.com/t/Oschadbot, або Вайбер за посиланням www.viber.com/oschadbankbot, які також зазначені на офіційній сторінці Банку. Суд зауважує, що 17.01.2023 о 19:35год. (тобто після успішного проведення оскаржуваних операцій по рахункам Клієнта) позивач [PERSON] з фінансового номера телефону ( [NUMBER] ) зателефонував до Контакт-центру Банку 0800210800 та повідомив, що дані платіжної картки № [NUMBER] та одноразового ОТП-повідомлення, одержаного від Банку, було ним розголошено у меседжері «Telegram» під час заповнення «заявки по оформленню фінансової допомоги Є-підтримка». Фахівцем Контакт-центру Банку повідомлено Клієнта про ознаки шахрайства, та у процесі розмови з Клієнтом заблоковано платіжні картки № [NUMBER] та № [NUMBER] . В подальшому, 20.01.2023 о 08:52 та 05.10.2023 о 15:01 позивач [PERSON] з фінансового номера телефону ( [NUMBER] ) ще двічі телефонував до Контакт-центру Банку 0800210800 та повторно повідомляв про розголошення ним конфіденційних даних, які уможливили проведення спірних операцій по рахункам. (Аудіо-записи звернень Позивача до Контакт-центру містяться в матеріалах справи «Електронний суд»). Таким чином, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами Відповідача, що Позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з підозрою на шахрайське списання по платіжним карткам після успішного завершення усіх операцій, які мали місце 17.01.2023 у період часу з 19:25год. до 19:32год.. Платіжні картки Клієнта [PERSON] заблоковані по дзвінку Держателя до Контакт-центру Банку 17.01.2023 о 19:35 год. Порядок розрахунку платіжними картками в мережі Інтернет регулюється правилами міжнародних платіжних систем. За загальним алгоритмом при розрахунку держателем платіжної картки в мережі Інтернет, останній має виконати вимоги щодо введення інформації, що зазначена на Картці: номер Картки, строк дії та СVС або CVV-2. Особливість технології операції переказу через МПС полягає в тому, що операція проводиться в два етапи: першим етапом є створення авторизаційного документа на позитивне блокування коштів по картці клієнта, завдяки чому сума переказу стає доступною клієнту; другим етапом є створення фінансового документу на підставі клірингової інформації від МПС та проведення розрахунків. Важливим є незворотність повернення/зупинення операції, що була проведена із дотримання усіх правил МПС, та відсутності юридичної, чи практичної змоги АТ «Ощадбанк» повернути кошти на рахунок Клієнта після проведення такої успішної операції. Компрометація банківської картки клієнта - ситуація, при якій реквізити банківської карти (номер банківської картки, строк дії банківської картки, СVV2/СVС2 та ін.) стають відомі іншій особі, в результаті чого її подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку. Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм- шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Банк не несе відповідальності за збитки, завдані Клієнту не з вини Банку внаслідок користування системами WEB-банкінг «Ощад 24/7» та/або Моbile- банкінг «Ощад 24/7». Банком не порушено норм Договору та чинного законодавства України, Клієнт звернувся до Банку після успішного завершення операцій. Таким чином, перерахування грошових коштів з карткових рахунків стало можливим у зв`язку з порушенням (недотриманням) Клієнтом вимог Розділу IX Загальної частини Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме: п.9.19 «Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, СVV2/СVС2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт», п. 9.20 «Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефони (відповідної 5ІМ-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта», п. 9.21 «Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Рау або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи», п.9.22 «будь- яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Fасе ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися», та вимог Розділу XX. Умови договору банківського рахунку Особливої частини ДКБО: п.8.1.5. «Клієнт зобов`язується у разі втрати або крадіжки Карток або у випадку їх компрометації вжити таких заходів негайно повідомити про це Банк, зателефонувавши до Контакт-центру, та надати інформацію згідно з інструкцією оператора Контакт-центру або заблокувати Картку в системі ДБО у відповідності до Інструкції користувача». Враховуючи вищевикладене, наданими Банком доказами встановлено, що операції з використанням інтернет ресурсу проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, що свідчить про відсутність вини Банку у виконанні розпоряджень Клієнта щодо перерахунку коштів з його рахунків. Ініціювання переказів по карткам Позивача було здійснено шляхом електронної ідентифікації електронного платіжного засобу та Клієнта. У даному випадку Клієнт несе відповідальність за спірними операціями по картковим рахункам незалежно від того, які кошти на них облікувались (власні або кредитні). Позицію Банку з даного питання було доведено Позивачеві листом від 27.02.2023 №113.14/967 (т.1, а.с.211). Щодо звернення Позивача до правоохоронних органів. Судом встановлено, що за заявою [PERSON] до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області внесено запис до ЄРДР №12023162390000054 від 19.01.2023 за ч.3 ст.190 КК України та здійснюється досудове розслідування. У наданих Позивачем довідках Роздільнянського РВП зазначено про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме шахрайського заволодіння невстановленими особами грошовими коштами позивача [PERSON] з рахунку № [NUMBER] , у якому 27.02.2023 Позивача визнано потерпілим (т.1, а.с.17,18). В даному кримінальному провадженні підлягають встановленню обставини завдання шкоди позивачу та розмір такої шкоди, якщо взагалі така шкода була завдана (ст. 91 КПК України). Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Отже, саме Позивач [PERSON] є потерпілим в даному кримінальному провадженні, в разі встановлення винних осіб, не позбавлений права звернутись до них з відповідним позовом (ст.ст.56, 128 КПК України). Судова практика у подібних правовідносинах. При вирішенні даного цивільно-правового спору, суд враховує правову позицію в подібних правовідносинах, яка була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатами розгляду аналогічного позову у справі №522/22780/15ц. Постановою від 10.07.2019, де Суд обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, Касаційну скаргу АТ «Ощадбанк» задоволено. В зазначеній Постанові Верховний суд дійшов висновку, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Якщо операція з переказу коштів була здійснена в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки, у тому числі СVV-коду, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за таку операцію. Висновки суду. Таким чином, відповідачем АТ «Ощадбанк» наданими доказами підтвердив здійснення операцій за наявності волі Клієнта, операції з використанням інтернет ресурсу проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки та одноразового ОТП-повідомлення, відомих виключно Клієнту, що свідчить про відсутність вини Банку у виконанні розпоряджень Клієнта щодо перерахунку коштів з його рахунків. Ініціювання переказів по карткам Позивача було здійснено шляхом електронної ідентифікації електронного платіжного засобу та Клієнта. Отже, задоволення заявлених позовних вимог жодним чином не захищає/не відновлює право позивача оскільки Банком не порушено умови Договору, зобов`язання чи вимоги чинного Законодавства України під час проведення операцій. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони досилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, відсутність порушень правил надання послуг працівниками Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та правових підстав для припинення кредитних зобов`язань, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Розподіл судових витрат. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю в наслідок війни (т.1, а.с.20), тому при зверненні до суду, судовий збір позивачем не був сплачений. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Outcome: dismissed