Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі - 17 286,03 грн. та сплачену суму судового збору у розмірі - 3028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.09.2021 на підставі анкети-заяви, поданої відповідачем, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг; відкрито поточний рахунок; встановлено кредитний ліміт. В анкеті - заяві до договору про надання банківських послуг, підписавши її власноручним підписом/цифровим власноручним підписом, позичальник просив відкрити поточний рахунок в АТ «УніверсалБанку» на його ім`я [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Позичальник погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредиту. Позичальник засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним відкритим йому ключем, які будуть використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Позичальник визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Позичальник погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг. У позові додано, що за умовами укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 13 000,00 грн. Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» та відповідними тарифами визначено порядок надання і обслуговування кредиту, повернення отриманих грошових сум, порядок сплати відсоткової ставки за користування кредитом, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання. Позивач стверджує, що при укладені договору, склавши анкету-заяву, відповідач засвідчив ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, отримуючи документи від банку, погодившись з ними. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та інших платежів утворилась заборгованість в сумі 17 289,03 грн. Ухвалою суду від 05.12.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 10.09.2021 року між сторонами шляхом складення відповідачем анкети-заяви укладено договір про надання банківських послуг. Вказана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В анкеті-заяві відповідач висловив свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримав відповідний електронний ключ та електронний підпис. Як вбачається у п. 3 Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідно до змісту анкети-заяви, відповідач надав дозвіл на встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Крім того, в п. 4 анкети-заяви зазначено: «Засвідчую генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним відкритим йому ключем, які будуть використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Я визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису». Таким чином, відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві. Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України", використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18. Таким чином, підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальник ініціював започаткування між ним та банком кредитних правовідносин з погодженням усіх істотних умов. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.09.2021, укладеного між «Універсал Банк» та відповідачем, слідує, що позичальник користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість. Станом на 25.08.2024 заборгованість за наданим кредитним договором становить 17 286,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положенням ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вказаних обставин, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення отриманих кредитних грошових коштів, вимога позивача про стягнення суми заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved