Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-610-006196-19-980 від 11 квітня 2019 року у розмірі 16477,27 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі банк, ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] (далі позичальник, відповідач, [PERSON] ) уклали угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-610-006196-19-980. Відповідно до укладеної угоди, банк надав позичальнику кредит на власні потреби в сумі 5000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця згідно з графіком. Проте, позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, у зв`язку з чим сформувалась заборгованість позичальника перед банком за договором: за основним боргом в сумі 4997,95 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками - в сумі 7906,30 грн.; інфляційні втрати в сумі 2589,82 грн.; 3 % річних в сумі 983,20 грн. Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.12.2024 року у цій справі відкрито провадження та справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 24.12.2024 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої доводи обґрунтовує тим, що: у позивача відсутні оригінали доказів по кредитним відносинам; відсутні докази відкриття карткового рахунку та передачі картки відповідачу; позивач не мав права нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних, оскільки це суперечить п.п. 15-18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, п. 6 Розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України; позивач не підтвердив належними доказами факт набуття ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги за кредитною угодою № С-610-006196-19-980 від 11.04.2019р.; у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу. 08.01.2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшло клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахунку на реквізити банківської картки відповідача кредиту за вищевказаним договором в сумі 5000,00 грн. 13.01.2025 року від представника позивача ТОВ «Санфорд Капітал» - адвоката Маслюженка М.П. до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він просив задовольнити позовні вимоги, а відзив на позовну заяву вважає безпідставним та необґрунтованим, а тому не може братись до уваги. Суть додаткових пояснень зводиться до наступного: позивачем надано докази на підтвердження факту укладання, виконання ПАТ «Ідея Банк» своїх обов`язків по передачі кредитних коштів відповідачу (відкриття кредитної лінії, використання [PERSON] кредитних коштів) та докази лише часткового виконання відповідачем своїх обов`язків в рамках угоди № С-610-006196-19-980. Виписка є належним та допустимим доказом на підтвердження існування суми заборгованості [PERSON] ; 3 % річних та інфляційні нарахування не відносяться до категорії пені, штрафу, неустойки, оскільки вони виконують компенсаторну роль та є платою за користування коштами по завершенню дії договору та компенсацією за втрати, які несе сторона договору у зв`язку із знеціненням коштів внаслідок інфляції. Також звертає увагу, що 3 % річних та інфляційні нарахування були розраховані до дати введення на території України воєнного стану; позивачем надано суду договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем, які укладені в належній формі, містять додатки «реєстри боржників», де вказано всі первісні договори кредитів з відповідачем та суми заборгованості за ними; витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Ухвалою суду від 13.01.2025 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування від АТ «Ідея Банк» первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахунку на реквізити банківської картки [PERSON] кредиту за кредитною угодою № С-610-006196-19-980 від 11.04.2019р. 17.01.2025 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що: -позивач не додав до позовної заяви емітованої та виданої відповідачу кредитної картки зі строком дії, встановлених лімітів на картці, підтверджень отримання [PERSON] кредитних коштів та розрахунку заборгованості у період з 08.08.2019 до 16.11.2023; довідка про розрахунок заборгованості від 16.11.2023 від первинного кредитора на суму 12904,25 грн. не може бути прийнята до уваги, так як не є первинним бухгалтерським документом; матеріали справи не містять підписаного ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» реєстру боржників за договором факторингу № 29/12/23 від 29 грудня 2023 року; адвокатські послуги є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості є предметом його діяльності, а отже, розмір витрат позивача є непропорційним до предмета позову, вартість послуг є завищеною. 28.01.2025 року від АТ «Ідея Банк» до суду надійшла виписка по рахунку клієнта-фізичної особи [PERSON] за період з 11.04.2019 по 16.11.2023, згідно якої 11.04.2019 року о 15-07 год. його кредитний ліміт збільшено на 5000,00 грн. 29.01.2025 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про витребування у ТОВ «Санфорд Капітал» копії кредитної угоди та всіх додатків до неї, належним чином завірені та скріплені печаткою, а також розрахунок 3 % річних, інфляційних втрат та 3 % від суми боргу, підписані відповідальною особою та скріплені печаткою АТ «Ідея Банк». У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, оскільки матеріали справи мають достатньо доказів для розгляду справи та прийняття судом рішення. Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У встановлений законом строк представник позивача Цимбельман М.П. подала відзив на позов та клопотання про витребування документів. Своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не скористався. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С-610-006196-19-980. Згідно п. 2 даної угоди, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Пунктом 2.2. угоди передбачено, що ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000,00 грн. та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Відповідно до п. 2.3. угоди, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних. За змістом п. 4 угоди, підписанням цієї угоди клієнт підтверджує, що він ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальною вартістю кредитної лінії; розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики; ознайомлений з умовами угоди, ДКБО, тарифами банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднено на інтернет-сторінці банку (www.ideabank.ua), які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Пунктом 5.1. угоди встановлено, що клієнт, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу банку зобов`язаний оплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У п. 7 сторони погодили, що ця угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування (кредитної лінії), яка складає 1 рік з дати укладення та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою. Також, в день підписання угоди позичальник надав банку заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції договору комплексного банківського обслуговування, і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк». Угода № С-610-006196-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки була підписана позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п. 13.3. публічної пропозиції «АТ «Ідея Банк» про приєднання до ДКБОФО в редакції, що діяла з 08.04.19 по 15.07.2019 року. Страховий агент, підписуючи договір кредиту та страхування, діяв від імені ПАТ «Страхова компанія «Уніка життя» (далі страховик) також з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою. У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування», при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позичальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позичальника під текстом договору, а також під текстом паспорту споживчого кредиту (додаток № 1 до кредитного договору). Таким чином, банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 5000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією [PERSON] виконав лише частково. У зв`язку з зазначеним, станом на 16.11.2023 року сформувалася заборгованість [PERSON] перед банком в загальній сумі 12904,25 грн., що складається з заборгованості за основним боргом в сумі 4997,95 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7906,30 грн. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (фактор) (далі ТОВ «ФК «СОНАТІ») був укладений договір факторингу № 16/11-23. Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток № 2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток № 1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 3) клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 5.1. договору факторингу № 16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу № 16/11-23 визначає, що в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього договору, клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 16/11-23, фактор виконав свої зобов`язання перед клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами: -Платіжна інструкція № 566 від 17.10.2023р. на суму 200\~000,00 грн.; -Платіжна інструкція № 608 від 17.11.2023р. на суму 2\~795\~777,00 грн. Також, клієнт і фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований реєстр боржників. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-610-006196-19-980 від 11 квітня 2019 року. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право. Користуючись даним правом, ТОВ «ФК «СОНАТІ» (клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі ТОВ «Санфорд Капітал») (фактор) договір факторингу № 29/12-23. ТОВ «Санфорд Капітал» є фінансовою установою та має діючу ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу, видана згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України № 21/1311 від 11.09.2020 року. Отже, відступлення права вимоги відбулось законно з урахуванням ч. 2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно п. 2.1. цього договору, клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Умови оплати, визначені п. 4.1. вказаного договору, повністю виконані фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами: Платіжна інструкція № 13 від 29 грудня 2023р. на суму 30\~000,00 грн.; Платіжна інструкція № 1 від 28 лютого 2024р. на суму 500\~000,00 грн.; Платіжна інструкція № 3 від 29 лютого 2024р. на суму 1\~900\~000,00 грн.; Платіжна інструкція № 4 від 29 лютого 2024р. на суму 403 447,18 грн.; Платіжна інструкція № 5 від 29 лютого 2024р. на суму 100 000,00 грн., а разом на суму 2\~933\~447,18 грн. Відповідно до п. 5.1. договору факторингу № 29/12-23, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до додатку № 2 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору факторингу, серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-610-006196-19-980 від 11 квітня 2019 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-610-006196-19-980 від 11 квітня 2019 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк»), станом на 16.11.2023 року заборгованість позичальника становить: -Заборгованість за основним боргом в сумі 4997,95 грн.; -Заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7906,30 грн., що разом становить 12904,25 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3 % від суми боргу, за період з 12.08.2019 до 23.02.2022 становить 2589,82 грн. інфляційне збільшення; 983,20 грн. 3 % річних. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Розмір заборгованості [PERSON] підтверджується довідкою-рахунком заборгованості від 16.11.2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 11.04.2019 по 16.11.2023 року. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За нормами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Одним із видів договорів, які передбачені ЦК України, та на підставі яких відбувається заміна сторони кредитора у зобов`язанні, є договори факторингу. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного між сторонами договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а тому позов, в цій частині, підлягає задоволенню. Відповідачем, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань та спростування вимог позивача. Договором передбачено процентна ставка за користування кредитом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний, допустимий та переконливий доказ. А тому суд погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача: 4997,95 грн. заборгованість за основним боргом; 7906,30 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 2589,82 грн. - інфляційні втрати; 983,20 грн. 3 % річних. Загальна сума заборгованості становить 16477,27 грн. При цьому, доводи відповідача, викладені у відзиві та письмових поясненнях, суд вважає непереконливими. Так, з витребуваних судом доказів безсумнівно убачається, що на ім`я [PERSON] в банку було емітовано карту із встановленням кредитної лінії у розмірі 5000 грн. Причому, [PERSON] активно користувався карткою та встановленою кредитною лінією. Доводи представника відповідача про відсутність первинних документів про перерахування на рахунок відповідача 5000 грн. ґрунтуються на помилковій оцінці фактичної ситуації, оскільки кредит було надано шляхом відкриття кредитної лінії, а не шляхом переведення коштів. Доводи про те, що відсутні докази про те, що картка була надана безпосередньо [PERSON] , судом також відкидаються, оскільки вказане спростовується матеріалами справи. Ба більше, за такої позиції, ані сам [PERSON] , ані його представник не були позбавлені можливості звернутися до правоохоронних органів, в разі, на їх думку, якщо карткою заволоділа стороння особа, або, якщо з боку банківської установи, на їх думку, маються певні шахрайські дії. Доводи про те, що ТОВ «ФК «Сонаті» та позивач не набули права вимоги, також спростовуються матеріалами справи, оскільки суду надано належні та допустимі докази позивачем, які спростовують позицію представника відповідача. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до\~ст.141 ЦПК України. Окрім того, зі списку згрупованих відправлень від 26.07.2024 (ф. 103А) та опису вкладення вбачається, що ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" на виконання вимог ст.ст.\~43,\~177 ЦПК України\~направило на поштову адресу відповідача пакет документів: позовну заяву з додатками. Плата за пересилання документів з урахуванням ПДВ становить 45 грн. (а.с. 32/зв, 40/зв). Відповідно до п. 4 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України,\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки надіслання позовної заяви з додатками відповідачу є обов`язком позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, то суд знаходить, що витрати позивача на пересилання позивачу позовної заяви з додатками в сумі 45 грн. є процесуальними витратами, які відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої - четвертої\~статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Згідно наданих документів, встановлено, що між ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" (Клієнт) та адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС" укладений договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року. Згідно п. 1.1 вказаного договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити Винагороду. Пунктом 1.2. договору про надання правничої допомоги передбачено, що серед іншого, Адвокатське об`єднання здійснює юридичні дії по стягненню заборгованості третіх осіб перед Клієнтом шляхом складання, підписання та подання до суду позовних заяв. Пунктом 1.3. зазначеного договору визначено, що перелік Боржників, щодо яких Клієнтом доручається вчинення дій стосовно стягнення заборгованості, сума заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього Договору, зазначають в Реєстрі боржників. Відповідно до п. 3.2. цього договору, сума гонорару за надання послуг визначається, виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг. Пунктом 3.4.3. договору передбачено, що підписані сторонами Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надану правничу допомогу. На підтвердження понесених судових витрат по даній справі представник позивача разом з позовною заявою надав суду договір про надання правничої допомоги від 01 квітня 2024 року, узгоджену між сторонами договору вартість послуг (прейскурант). Наданий як додаток до договору акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12.08.2024 року, підписаний ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" та адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС", містить інформацію про боржника, щодо якого було надано правничу допомогу. З огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову та розмір задоволених вимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5200,00 грн. відповідає переліку/вартості виконаних робіт та критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність задоволення даної вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved