Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя, 30 липня 2004 року, зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповів позивачу. Заповіт посвідчений секретарем Стрільченської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за 36, ніким не скасований та не оскаржуваний. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину, позивач звернувся із відповідними документами до державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки у правовстановлюючому документі, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, відсутня печатка та підпис голови виконкому Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, що дає нотаріусу підстави вважати, що правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній. Господарство [ADDRESS] побудоване у 60-их роках спадкодавцем на земельній ділянці площею 0,13 га. Суспільна група даного господарства - робітнича. У 2004 році померлий [PERSON] зайнявся оформленням права власності на власне майно та 16.06.2004 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] . Дане свідоцтво зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, при складанні правовстановлюючого документу допущено помилки, а саме: відсутні підпис й печатка сільського голови. Позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично вступив в управління спадковим майном, постійно проживаючи із померлим, виготовив технічну документацію на будинок, обробляє земельну ділянку, доглядає господарку, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в постанові нотаріуса. Ухвалою суду від 01.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.09.2024до участі у справі залучено співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 28.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] 10.02.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Представник позивача - адвокат Бундзяк У.М. 19.11.2024 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Городенківська міська рада через систему «Електронний суд» 07.08.2024 надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Співвідповідач [PERSON] 23.10.2024 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги визнає. Співвідповідачка [PERSON] 10.02.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її часті, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Свідоцтво про право власності - це документ, який підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке видається фізичним та юридичним особам. Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.06.2004 виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради на підставі рішення № 10 від 24.02.2004, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , частка власності 1/1. Копією витягу № 3874801 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 16.06.2004 Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації», та копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 10791 від 04.01.2023, виданої згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, стверджено, що власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 24.02.2004 виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради, є [PERSON] , частка власності 1/1 (номер запису: 29 в книзі 1, реєстраційний № 5401686). Суспільна група господарства, розташованого по вул. Вишнева, 13 у с. Пробабин, - «робітники», що підтверджується копіями витягів з погосподарських книг Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області за 1967-1970, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1991-1995 роки, виданими Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради, та копією довідки № 20-94, виданої 27.05.2024 Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. За заповітом, посвідченим 30.07.2004 секретарем Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 36, [PERSON] , житель с. Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43356035 (номер в реєстрі нотаріальних дій 36), що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41969410, виданої 30.10.2015 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою [PERSON] помер [INFO] у віці 88 років у с. Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 від 07 серпня 2015 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2015 р. виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст.1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , на день смерті ( [INFO] ) проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним був зареєстрований [PERSON] , 1990 р.н., що стверджується копією довідки № 43, виданої 22.01.2016 Стрільченською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії спадкової справи № 282/2015, наданої суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (29.01.2016). Копією Витягу № 42041098 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 06.11.2015 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 58174734 (номер у нотаріуса 282/2015), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Того, хто пережив подружжя, у померлого немає. Співвідповідач [PERSON] 06.11.2015 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , як спадкоємець згідно ст.1265 ЦК України. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 671/308/20 від 29.06.2021. Враховуючи вищенаведене, вимоги ч.2 ст.1223 ЦК України, наявність чинного заповіту, яким заповідач [PERSON] призначив своїм спадкоємцем позивача [PERSON] , прийняття позивачем спадщини після смерті спадкодавця, суд приходить до переконання, що співвідповідач [PERSON] не входить в коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Отже, право на спадкування на все належне спадкодавцю [PERSON] майно одержав позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підставою звернення позивача до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори № 1190/02-31 від 14 травня 2024 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що у свідоцтві про право власності на спадковий житловий будинок відсутня печатка та підпис голови виконкому Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, у зв`язку з чим немає підстав вважати поданий документ оригіналом правовстановлюючого документа на житловий будинок [ADDRESS] . На момент видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно було чинне Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 № 1692/5) (z0582-10), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445, яке втратило чинність 01.01.2013. Відповідно до п.8.1 Положення оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, зокрема, органами місцевого самоврядування. Відповідно до п. 8.4 даного Положення свідоцтво про право власності містить таку інформацію: назву об`єкта нерухомого майна; місце видачі свідоцтва; дату видачі свідоцтва; назву органу, який видав свідоцтво; тип (призначення) об`єкта нерухомого майна (житловий будинок, садиба, квартира, приміщення тощо); адресу (місцезнаходження) об`єкта нерухомого майна; відомості про власника (власників); форму власності; вид спільної власності та розмір часток, якщо майно належить на праві спільної часткової власності; опис об`єкта нерухомого майна (дані про будівлі, споруди, їх частини; найменування а літеровка; загальна та житлова площа; площа земельної ділянки (уразі наявності такої інформації), матеріали стін тощо), що формується за результатом проведеної технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна; реквізити прийнятого рішення (найменування органу, назва документа, дата та індекс); прізвище, ім`я, по батькові та підпис керівника органу, який прийняв рішення. Зазначене свідоцтво скріплюється печаткою органу, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно. Досліджені судом докази підтверджують, що документ, який посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , не містить підпису керівника органу, який прийняв рішення, та не скріплений печаткою органу, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно. Орган, який видав даний документ, припинив свою діяльність. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Факт набуття [PERSON] речового права на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380841045, сформованою 30.05.2024, реєстраційний номер майна 5401686. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок споруджено в 1960 році, господарські будівлі та споруди - в 1960, 1965 роках. Ринкова вартість згаданого житлового будинку літ.«А» загальною площею 48,9 кв.м, житловою площею 39,0 кв.м, господарських будівель та споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою, станом на 20.05.2024 становить 120000 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». Житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 0,13 га, призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується копією довідки № 20-90, виданої 27.05.2024 Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак через неналежно оформлений правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Передбачених статтею 328 Цивільного кодексу України підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1267-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved