Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі», через систему „Електронний суд, звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі\~96\~210,62 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії № 72216981 з 01 листопада 2021, що є публічним договором приєднання. Відповідно до «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затвердженні Рішенням Виконавчого комітету ЗМР від 11.10.2021 № 374 (зі змінами) Відповідач своєчасно у повному обсязі не сплачував надані йому у нежитлове приміщення № 42 за адресою: [ADDRESS] , послугу з постачання теплової енергії з урахуванням абонентського обслуговування послуги постачання теплової енергії та умовно-постійної частини тарифу згідно Методики № 315, у зв`язку з чим за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 у нього утворилась заборгованість у розмірі 96\~210,62 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~21.08.2024\~року позовну\~заяву\~\~Концерну «Міські\~теплові мережі»\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі,\~розгляд справи\~визначено проводити\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. 18.11.2024 через систему „Електронний суд представником відповідача [PERSON] адвокатом Працевитим Г.О. подано додаткові пояснення, відповідно до яких, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування зазначив, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення № 42 будинок [ADDRESS] . Дане нежитлове приміщення є окремим приміщенням з транзитними мережами опалення, відмінним від опалюваного приміщення. Обсяг спожитої теплової енергії щодо такого приміщення розраховується в інший спосіб, відмінний від опалюваного приміщення. У приміщенні відсутній окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі опалення або окреме відгалуження від внутрішньої загальнобудинкової системи опалення. У приміщенні відсутній окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі опалення або окреме відгалуження від внутрішньої загальнобудинкової системи опалення. Разом з тим, Нежитлове приміщення відповідача відноситься до неопалюваного приміщення, а отже позивачем застосовувалась не вірна формула для визначення кількості теплових втрат та, як наслідок, заборгованість за період з листопада 2021 була завищена безпідставно. Крім того, зазначив, що відповідачем не було укладено з Концерном «Міські теплові мережі» типовий індивідуальний договір № 72216981 від 01.11.2021. На теперішній час договірні правовідносини між сторонами у справі регулюються договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 203092 від 01.04.2008 (із змінами та доповненнями). 25.11.2024 через систему „Електронний суд від представника позивача надійшли заперечення, відповідно до яких, вважає, додаткові письмові пояснення відповідача необґрунтованими та такими, що підлягають залишенню без задоволення. Зазначила, що відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання нежитлового приміщення від 06.09.2024 нежитлове приміщення № 42 у будинку [ADDRESS] вбудовано-прибудоване, розташоване в житловому будинку на першому поверсі обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії та має сумісну із будівлею систему. Враховуючи знаходження приміщення відповідача у багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення на законних підставах - вказане приміщення є опалювальним. При цьому, 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет) та на власному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Отже, договір купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води № 203092 від 01.04.2008 є таким, що втратив чинність з підстав прямо зазначених в законі. Всупереч приписам Закону, співвласники багатоквартирного будинку по вул. Незалежної України, буд. 92 місячний термін не визначились з моделлю організації договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води публічний договір № 72216981 є укладеним з 01.11.2021. Враховуючи викладене, представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності представника та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На фіксації судового засідання не наполягала. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~разом з\~тим,\~11.02.2024\~через систему\~„Електронний суд\~його представником\~ адвокатом\~Працевитим Г.О.\~подано заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без участі сторони відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст.\~223, ч. 2 ст.\~247, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на виконання повноважень, визначених ст. 11 Закону України «Про теплопостачання», затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення (надалі Методика). Таким чином, визначення правил та умов надання послуг з теплопостачання, методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення відноситься до державного регулювання та не є повноваженням органів місцевого самоврядування, повноваження яких у сфері теплопостачання закріплено ст. 13 Закону України «Про теплопостачання». Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 31.08.2000 року по 24.10.2014, що підтверджується відомостями начальника відділу реєстрації фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Педенко В., які надійшли до суду 16.08.2024 року. Водночас, відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення № 42 за адресою: [ADDRESS] , з 26.03.2007 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, а відтак є споживачем наданих за вказаною адресою житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, [PERSON] є споживачем наданих послуг з постачання теплової енергії, які надаються Концерном «Міські теплові мережі». Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р., № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. В даному випадку, від споживача, а саме від власника нежитлового приміщення Концерн «Міські теплові мережі» жодної пропозиції про вибір моделі договору не отримав. Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, якими врегулювано правовідносини у сфері надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, суд дійшов висновку, що через відсутність відповідного рішення співвласників багатоквартирного будинку про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування 02.10.2021 Концерном «МТМ» відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному веб-сайті Концерну публічного договору приєднання - Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, з 01.11.2021 між Концерном «МТМ» та відповідачем [PERSON] , який є власником нежитлового приміщення, укладено Типовий індивідуальний договір № 72216981 про надання послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення № 42 за адресою: [ADDRESS] . Відтак, договір купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води № 203092 від 01.04.2008, на який у своїх поясненнях посилається представник відповідача, є таким, що втратив чинність з підстав прямо зазначених в законі. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. У письмових поясненнях представник відповідача зазначає про те, що приміщення відповідача є неопалювальним приміщенням так як в ньому відсутній окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі опалення або окреме відгалуження від внутрішньої загальнобудинкової системи опалення та воно є підвальним приміщенням. При цьому, представником відповідача до додаткових письмових пояснень долучено акти обстеження системи тепло споживання від 08.05.2015 та від 11.12.2015, відповідно до яких зазначено, що приміщення відповідача знаходиться на 1 поверсі багатоквартирного будинку з опалювальним підвалом. Система опалення офіса загальна з системою опалення житлового будинку і складається з теплового обладнання. Відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання нежитлового приміщення від 06.09.2024 року нежитлове приміщення № 42 у будинку [ADDRESS] вбудовано-прибудоване, розташоване в житловому будинку на першому поверсі. Система тепло споживання нежитлового приміщення підключені до 1 вводу внутрішньо будинкових мереж будинку та приєднане до загальних стояків будинку. Враховуючи знаходження нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, приміщення, яке належить на праві власності відповідачу, є опалювальними. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Нормами Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 № 315 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу III Методики. Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та(у випадку наявності таких приміщень у будинку/будівлі) сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до п. 6.4 Договору споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Пунктами 8, 9 Правил надання послуг з постачання теплової енергії визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За період з 01.11.2021 по 31.03.2024 Концерн «МТМ» надав вказаному житловому приміщенню послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 96\~210,62 грн., що підтверджується розрахунками наявними в матеріалах справи. Відповідно до розрахунку основного боргу, відповідач оплату за надані послуги не здійснювала, у зв`язку із чим за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 в нього виникла заборгованість у розмірі 96\~210,62 грн. На виконання Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р., № 830 Позивачем формуються рахунки на оплату спожитої послуги та надаються споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно ч. ч. 1, 2 статті 8 Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Відповідач не виконав свої обов`язки по оплаті послуги з постачання теплової енергії згідно умов договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 на загальну суму 96\~210,62 грн. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення відповідача підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі, відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР, знаходженням нежитлового приміщення Відповідача у багатоквартирному житловому будинку. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено що у нього відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved