Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Моторне (Транспортне) Страхове бюро України, інтереси якого представляє Кузнєцов Костянтин Віталійович звернулися в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.07.2022 року о 13:20 по вул. Спортивна, 98, в смт. Солотвино, Закарпатської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом марки «SUBARU» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стверджує, що вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою у справі №307/2710/22 Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2022 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Посилаючись на звіт №89/08/2022 з визначення розміру збитків завданих ушкодженням транспортного засобу від 11.08.2022 року, складеного суб?єктом оціночної діяльності [PERSON] вказує, що розмір завданих збитків становить 13 203,33 грн. (без урахування ПДВ). Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-208848268 термін дії з 05.05.2022 по 04.05.2023 року включно. На виконання вимог п.п. "а" п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" в редакції, яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, 9.11.2022 року позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 13 203,33 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Крім цього, поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 2 095,00 грн. 19.03.2024 року, відповідачу, з метою мирного врегулювання справи, було надіслано лист-претензію, яким його було проінформовано про необхідність компенсувати МТСБУ зазначені витрати у добровільному порядку. Відповідачу вищезазначений лист-претензію не було вручено та відповіді відповідач, не надав. Таким чином, МТСБУ стверджує, що виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, яку просить стягнути в порядку регресу з відповідача по справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.09.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. 17.10.2024 подав до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи, відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстрами відстежень рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень Тячівського районного суду Закарпатської області за штрих кодовими ідентифікаторами 0610203412196, №0610207566759, №0610216900467, №0610221750724, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача в позові просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного договору страхування, на вимогу відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Судом встановлено, що 24 липня 2024 року о 19 год. 30 хв. в смт. Солотвино по вулиці Спортивна, Тячівського району, Закарпатської області відповідач керував автомобілем марки «Мерседес F220», державний номерний знак [NUMBER] , пасажир якого відкрив праві двері, внаслідок чого транспортний засіб «Субару», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по зустрічній смузі, отримав механічні пошкодження, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи причетним до неї, чим порушив п.п. 15.13, 2.10 «а» Правил Дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області 17 жовтня 2022 року по справі № 307/2710/22 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили 27.10.2022 року (а.с.9-10). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки «SUBARU», моделі «LEGACY OUTBACK» державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] (а.с.53). З заяви [PERSON] від 25.07.2022 року вбачається, що останній звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.07.2022 в смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області за участю транспортного засобу SUBARU Legaci Outback з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Mersedes з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с.11). З звіту №89/08/2022 від 11.08.2022 складеним оцінювачем [PERSON] про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля SUBARU Legaci Outback, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - [NUMBER] вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля Subaru Legacy Outback, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - [NUMBER] в ДТП, яка мала місце 24.07.2022 року становить 13 203 гривень 33 копійок (без урахування ПДВ) (а.с.12-21). З протоколу (акту) огляду колісного транспортного засобу від 08.08.2022 року складеним [PERSON] вбачається, що такий проводився в с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області і зазначено пошкодження бамперу переднього, крило та лівий кронштейн. (а.с. 22-23). Згідно ремонтної калькуляції та перевірки даних №89/08/2022 від 09.08.2022 року вбачається, вартість нормо годин робіт, фарбування, а також, що загальна сума запчастин складає 11 465, 02 гривень, вартість робіт 1 925, 00 гривень, фарбування (вартість робіт та вартість матеріалів) 7 838, 82 гривень, що складає загальну вартість ремонту - 21 228, 84 гривень (а.с.25-26). З додатку №3 до звіту №89/08/2022 від 11.08.2022 року, а саме світлин автомобіля складеним оцінювачем [PERSON] вбачається механічні пошкодження на автомобілі Subaru (а.с.27-30). З світлини вибору цінових даних вбачається, що вибір цінових даних здійснювалося для транспортного засобу автомобіля марки Subaru Legacy Outback 2.5і FQ 4 AT (BL/BPS) (а.с.31-32). Згідно виписки офіційного курсу валют на 24.07.2022 року вбачається офіційний курс іноземних валют щодо національної грошової одиниці гривні (а.с.33-34). З свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 18.01.2007 року №5096 видане заступником голови Фонду державного майна України вбачається, що [PERSON] на підставі кваліфікаційного свідоцтва від 16.12.2006 року [NUMBER], має право здійснювати оцінку майна та майнових прав (а.с.36). З наказу від №3/10853 від 07.11.2022 року та довідки №1 від 07.11.2022 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] вбачається, що за номером справи 85393 сплачено [PERSON] 13 203,33 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.43-44). Згідно полісу №ЕР №-208848268 вбачається, що автомобіль марки Subaru моделі Legacy Outback, 2008 року випуску [PERSON] застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на строк з 05.05.2022 по 04.05.2023 (а.с.45). З платіжної інструкції №935730 від 09.11.2022 видно, що МТСБУ сплатило на користь [PERSON] кошти на загальну суму 13 203, 33 грн. (а.с. 47). З акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ від 05.08.2022 року по справі МТСБУ №85393 вбачається, що ФОП [PERSON] виконав звіт про визначення вартості матеріального збитку та передав замовнику МТСБУ (а.с.56). З рахунку №58/08/2022 від 11.08.2022 року та платіжної інструкції №932961 від 09.11.2022 видно, що МТСБУ сплатило на користь оцінювача [PERSON] кошти на загальну суму 2 095,00 грн. (а.с. 48,55). З листа по номеру справи МТСБУ 85393 видно, що позивач звертався до відповідача - [PERSON] з претензією про здійснення виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 24.07.2022 року на суму 15 298, 33 грн. (а.с. 49). У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року постановленої у справі про адміністративне правопорушення справа №307/2710/22 провадження №3/307/1131/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та 122-4 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови Тячівського районного суду Закарпатської області вбачається, що [PERSON] 24 липня 2024 року о 19 год. 30 хв. в смт. Солотвино по вулиці Спортивна, Тячівського району, Закарпатської області керував автомобілем марки «Мерседес F220», державний номерний знак [NUMBER] , пасажир якого відкрив праві двері, внаслідок чого транспортний засіб «Субару», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по зустрічній смузі, отримав механічні пошкодження, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи причетним до неї, чим порушив п.п. 15.13, 2.10 «а» Правил Дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП (а.с. 9-10). Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки «SUBARU», моделі «LEGACY OUTBACK» державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] (а.с.53). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У відповідності до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (із змінами), - власником джерела підвищеної небезпеки вважається юридична особа або громадянин, який здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки, на підставі права власності, повного господарчого володіння, оперативного управління, або у зв`язку з іншими підставами (договору оренди, довіреності)». Факт керування відповідачем транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з [NUMBER] , який допустив зіткнення з транспортним засобом «SUBARU» д.н.з. [NUMBER] , надають страховику, який виплатив страхове відшкодування, право на звернення з позовом у порядку регресу до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, у визначених Законом випадках. Згідно з п.п. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За такими обставинами саме [PERSON] як особа, яка винна у вчиненні ДТП та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, зобов`язаний сплатити Моторному (Транспортному) страховому бюро України шкоду та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України, суд приймає за основу звіт №89/08/2022 від 11.08.2022 складений оцінювачем [PERSON] про визначення вартості матеріального збитку та зроблено на підставі ремонтної калькуляції №89/09/2022, а саме 13 202,33 гривень, а також платіжну інструкцію №932961 від 09.11.2022 на суму - 2095 гривень, що в загальному розмірі складає - 15 298, 33 гривень. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Моторного (Транспортного) Страхового бюро України виплати страхового відшкодування у сумі 15 298, 33 грн. є підставними та підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved