Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

09 грудня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] ; Крижопільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Служба у справах дітей Тульчинської районної військовї адміністрації Вінницької області, про усиновлення, в якій заявник просить суд усиновити ним, громадянином України [PERSON] , народився [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платникаподатків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , неповнолітню дитину [PERSON] , який народився [INFO] . Внести зміни до актового запису № 8 від 16 травня 2007 року, складеного виконавчим комітетом Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про народження [PERSON] , зазначивши батьком його, громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та змінити прізвище усиновленої дитини з [PERSON] на прізвище [INFO] та по-батькові з [PERSON] на [INFO] . Судові витрати залишити за заявником. В обгрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 22 червня 2023 року він уклав шлюб з [PERSON] , яка має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] . Зі своєю дружиною, її сином та своїм сином від попереднього шлюбу [PERSON] , який народився [INFO] , вони проживають разом з 2015 року. До [PERSON] заявник відноситься як до своєї дитини, та він сприймає його як свого батька. Він відчуває спорідненість з дитиною та займається його вихованням, оскільки він є дитиною з особливими потребами, матеріально його забезпечує. Рідний батько [PERSON] [PERSON] не бере участі у його вихованні, матеріально не забезпечує та життям не цікавиться, а дитина через свій стан потребує батьківської турботи. Оскільки в них з дружиною у кожного є своя дитина, то діти не повинні відчувати різниці між ними. Для уникнення цього вони мають відчувати заявника своїм повноцінним батьком, що може бути досягнуто, в тому числі, шляхом усиновлення [PERSON] . Окрім того, завник просить, щоб в актовому записі про народження дитини він був записаний його батьком. Вважає, що може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя [PERSON] .Заявник матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення. Проживає в приватному будинку з усіма зручностями. Займається підприємницькою діяльністю та зареєстрований як фізична-особа-підприємець. Обмежено дієздатним чи недієздатним визнаний не був. Згідно медичної довідки, має добрий стан здоров`я, інфекційними захворюваннями не хворіє. Антитіл до ВІЛ не виявлено, флюорографія патологічних змін не виявила. Наркотичних речовин не вживає. Спиртними напоями не зловживає. На обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. Батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був. З правовими наслідками усиновлення обізнаний. В силу ст. 213 Сімейного кодексу України має переважне право на усиновлення [PERSON] . З огляду на вік дитини, його згода на усиновлення може бути отримана судом шляхом опитування в судовому засіданні. Батько дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення, зміни прізвища та по-батькові дитини шляхом виключення відомостей про нього в актовому записі по народження дитини, про що надав відповідну заяву. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних від 09 грудня 2024 року присяжними для розгляду вказаної заяви було визначено Поворознюка П.П. та Шпатар О.М. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] ; Крижопільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Служба у справах дітей Тульчинської районної військовї адміністрації Вінницької області, про усиновлення про усиновлення. Розгляд справи проводити в порядку окремого провадження за участю присяжних Поворознюка Павла Петровича та Шпатар Оксани Михайлівни . Ухвалою суду від 16 січня 2025 року постановлено клопотання представника заявника [PERSON] адвоката Близнюка Віктора Васильовича про заміну заінтересованої особи Служби у справах дітей Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області на орган опіки та піклування Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області,- задовольнити, замінити Службу у справах дітей Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області в якості заінтересованої особи на орган опіки та піклування Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року постановлено клопотання представника заінтересованої особи начальника Крижопільського відділу ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ольги Надкерничної про залучення до участі в справіяк заінтересованої особи Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),- задовольнити, залучити до участі в справі в якості заінтересованої особи Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (24300, Україна, Гайсинський р-н, Вінницька обл., селище міського типу Тростянець, вулиця Соборна, будинок, 90; Код ЄДРПОУ 42054184). В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги про усиновлення неповнолітньої дитини підтримав, просив суд про їх задоволення, зазначив, що зі [PERSON] почав спільно проживати однією сім`єю як чоловік і дружина, коли [PERSON] було тільки шість років. Вони відразу домовились, що різниці між дітьми від попередніх шлюбів бути не повинно і з того часу вони проживають як звичайна повноцінна сім`я. За час спільного проживання [PERSON] полюбив як рідного сина, хлопець відповідає йому взаємністю, називає татом. Дитина має особливі потреби, тому навчається впродовж тижня в спеціальному закладі у м.Вінниця, однак на вихідні та на канікули [PERSON] приїздить до дому, радо відвідує діда та бабу, спілкується з братом [PERSON] .Дитина рідного, біологічного батька не пам`ятає, останній жодного разу за десять років життям дитини не цікавився. Згоду на усиновлення надав безумовно.Дана заява на усиновлення стане юридичним оформленням фактично існуючих взаємин між ним та сином дружини. Представник заявника адвокат Близнюк В.В. вважає, що заяву слід задовольнити, в першу чергу для задоволення найкращих інтересів дитини, [PERSON] впродовж тривалого часу ставиться до [PERSON] , як до рідного сина, піклується про нього, дитина біологічного батька не знає, заява про усиновлення доведена належними доказами, висновок органу опіку та піклування з приводу усиновлення є позитивним. Заінтересована особа [PERSON] просила задовольнити заяву її чоловіка [PERSON] , пояснивши суду, що [PERSON] став справжнім батьком для [PERSON] , хотіли оформити усиновлення давно, однак не могли знайти біологічного батька дитини для оформлення його згоди на усиновлення, який життям дитини ніколи не цікавився, весь тягар відповідальності за життя та здоров`я дитини ліг на її плечі, вона працювала на трьох роботах, щоб забезпечити хлопчика необхідним доглядом та лікуванням. Однак, в нинішній родині, у них все добре, вона та чоловік працюють, діти навчаються, вона ставиться до сина чоловіка як до рідного також, хлопці ладнають між собою, вона та її чоловік забезпечують для них стабільні та гармонійні умови для життя та виховання, мають для цього належний стан здоров`я та матеріальне забезпечення, а батько [PERSON] надав нотаріальну згоду на усиновлення. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Тульчинської РВА Лошак Т.О. в судовому засіданні вважала за можливе заяву [PERSON] про усиновлення задовольнити. Заінтересована особа Крижопільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Київ) та Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання уповноваженого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином через підсистему "Електронний суд", неявка вказаних представників не є перешкодою до розгляду справи. Опитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] вважає заявника [PERSON] своїм батьком, пояснив суду, що вони проживають однією сім`єю з татом [PERSON] , мамою та братом [PERSON] , але він навчається у школі у м.Вінниця, де в нього є багато друзів. Тато [PERSON] купує йому все, що він попросить, телефон, планшет, солодощі, чіпси.З братом вони справжні друзі, грають в ігри на планшеті, полюбляє бувати у діда та баби, мама і тато у нього хороші і він їх дуже любить. [PERSON] , будучи дитиною з особливими потребами, спілкувався із судом в притаманній для його розвитку манері, але при цьому почувався вільно, жартував, його емоції та розповідь не викликали у суду сумнівів у щирості сказаного та манера спілкування виключає сторонній вплив на дитину. Суд, заслухавши учасників справи, пояснення неповнолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина, яку бажає усиновити [PERSON] , [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2007 року виконкомом Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с.15. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади на а.с.8,9, заявник [PERSON] та його дружина, мати усиновлюваної дитини [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . 22 червня 2023 року вони зареєстрували шлюб у Тростянецькому відділі ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), про що 22 червня 2023 року вчинено актовий запис № 126 та видано відповідне свідоцтво ( а.с.10). Відповідно до висновків про стан здоров`я від 21 листопада 2024 року, виданих КНП " Піщанська районна лікарня", на а.с.11, 13, [PERSON] та [PERSON] здорові, заявник [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та невропатолога не знаходиться. Усиновлювана дитина [PERSON] , відповідно до висновку про стан здоров`я, виданого КНП " Піщанська районна лікарня" на а.с.12, має легку розумову відсталість, ДЦП. Заявник [PERSON] незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває, відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності в інформаційно-аналітичній системі " Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" відсутні, що доводиться витягом на а.с.14. Заявник [PERSON] має сина [PERSON] , який народився [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження на а.с.16. Дитина проживає з батьком, що доводиться актом обстеження умов проживання, затвердженого 27 листопада 2024 року начальником відділу усиновлення та розвитку сімейних форм виховання ССД Тульчинської РВА О.І. Дерев`янчук, на а.с.21. Цим же актом встановлено, що сім`я [PERSON] створила належні побутові умови для проживання дітей. Родина проживає у будинку площею 120, 5 кв.м, який, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на а.с.22, належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до висновку Тульчинської РВА про доцільність усиновлення та відповідність інтересам неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] від 06 грудня 2024 року на а.с.27-29, Тульчинська районна військова адміністрація, як орган опіки та піклування вважає, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким , що відповідає інтересам дитини. Батько дитини [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 02.06.2000 року, надав заяву від 20.11.2024 року, засвідчену приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, яку зареєстровано в реєстрі за № 991, НТК 066292, про те що він дає згоду на усиновлення його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , чоловіком матері дитини [PERSON] - [PERSON] з присвоєнням йому прізвища та по батькові усиновлювача. Матір дитини, [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 0529 від 20.07.2023 року, надала заяву від 21.11.2024 року, засвідчену державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори, зареєстровану в реєстрі за № 1569, НТО 687383, про те, що вона не заперечує щодо усиновлення її сина: [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] . [PERSON] добре обізнаний з правами і обов`язками усиновителя, правовими наслідками усиновлення, історією розвитку та станом здоров`я неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є старшим двадцяти одного року та є старшим за дитину, яку він бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. При цьому Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Національне законодавство також відображає принцип пріоритетності прав та інтересів дитини, зокрема, статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю. Також у постанові ВС від 28 жовтня 2020 року у справі № 241/47/19 (провадження № 61-5726св20) зауважено, що з досягненням віку десяти років у дитини з`являється право не лише бути вислуханою і почутою, а й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання. Під час судового розгляду судом на підставі заслуховування думки дитини, яка досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку, було отримано її згоду на усиновлення заявником. Таким чином, у судовому засіданні не встановлено будь-яких обмежень, передбачених статтями 211, 212 Сімейного Кодексу України, щодо можливості заявника бути усиновлювачем неповнолітнього [PERSON] , а дитини бути усиновленою. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, який раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, має зареєстроване місце проживання та належні житлові умови для проживання дітей, перебуває з матір`ю дитини в офіційному шлюбі та має власну неповнолітню дитину, беручи, що під час судового розгляду не встановлено будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника, а його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати усиновлену дитину, суд приходить до висновку, що усиновлення провадиться у найкращих інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їхнього життя. Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, беручи до уваги тривалий час, протягом якого заявник опікується неповнолітнім [PERSON] , особу дитини, стан їЇ здоров`я та розвитку, яка досягли такого віку та розвитку, незважаючи на особливі потреби, що може висловити свою думку та надала свою згоду на усиновлення її заявником, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити, суд приходить до переконання, що заявник здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому його заява є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, а заявника [PERSON] слід оголосити усиновлювачем неповнолітнього [PERSON] . Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі викладеного, враховуючи, що заявник [PERSON] висловив бажання бути записаним у Книзі реєстрації народжень батьком дитини [PERSON] , яка надала на це свою згоду, на підставі рішення суду слід внести зміни до актових записів про народження дитини, змінивши дані про батька, її прізвище та по батькові, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Згідно статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. За замістом ч. 4 ст. 314 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved