Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовує заяву тим, що він є рідним сином [PERSON] , який є особою, що потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з неможливістю самообслуговування, який через функції організму не може самостійно рухатися. На сьогоднішній день спільно проживають, пов`язані спільним побутом. Стверджує, що він єдиною особою, яка здійснює догляд та піклується про батька. З наявних підстав, виникла потреба звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд. Факт здійснення догляду за [PERSON] , який потребує постійного догляду, має для нього юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків, щодо отримання соціальних пільг і виплат, надання допомоги особи при зверненні до державних органів, лікарняних установ. Заявник в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій просив заяву задовольнити, підтримав її повністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заяву визнав повністю, не заперечував щодо її задоволення. Також в заяві зауважив, що його син/заявник дійсно проживає разом із ним та підтверджує, що останній здійснює за ним догляд та забезпечує його всім необхідним. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву визнає та не заперечує щодо її задоволення. Зауважила, що не має можливості здійснювати догляд за її батьком, оскільки має неповнолітню дитину, яку самостійно та одноособово опікує. Враховуючи належне повідомлення заінтересованих осіб, суд, приймає рішення про можливість розгляду справи у їх відсутність, оскільки вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного і можливого розгляду без їх участі, відповідно до поданих в суд письмових заяв. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, вивчивши зміст заяв заінтересованих осіб, дослідивши докази у цивільній справі, приходить до висновку про її обґрунтованість та підстави до задоволення. За правилами ст. 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно частини 1 статті 78 ЦК України, дієздатна фізична особа, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, має право обрати собі помічника. Помічником може бути дієздатна фізична особа. За заявою особи, яка потребує допомоги, ім`я її помічника реєструється органом опіки та піклування, що підтверджується відповідним документом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. Статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що чинниками, які можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Згідно ст. 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої ст. 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органу, потребують паліативної допомоги. ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) - клініко-консультативна комісія, колегіальний орган, який створюється на базі державних лікувально-профілактичних установ або при регіональних органах охорони здоров`я. Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи, за якою здійснюється догляд або яка здійснює догляд, до районної держадміністрації або виконавчого органу ради із заявою про здійснення такого догляду. Питання надання соціальної послуги - догляду на непрофесійній основі, - регулюється Законом України "Про соціальні послуги", Постановою КМУ від 23 вересня 2020 року № 859 "Деякі питання призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі". Цей Порядок встановлює в тому числі і механізм призначення та виплати компенсації за догляд, який призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, що надає соціальні послуги), послуги особам з числа членів своєї сім`ї, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю І групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму неспроможні самостійно пересуватися і самообслуговуватися. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із наданих до суду доказів встановлено, що заявник являється сином [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю ІІ-ї групи внаслідок війни /а.с.14-17, 18-23/, які проживають разом за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , являється сестрою заявника та донькою [PERSON] , [INFO] /а.с.10/, яка проживає окремо від батька та брата, за адресо.: [ADDRESS] /а.с.28/, та самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину /а.с.8,9,10/. [PERSON] , дружина [PERSON] , померла [INFO] /а.с.7/. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З правового аналізу вищенаведеного вбачається, що заявник здійснює постійний сторонній догляд на непрофесійній основі, як фізична особа, з числа членів сім`ї, за батьком, як особою, що потребує постійного стороннього догляду. Офіційний догляд через територіальний орган соціального захисту населення за [PERSON] заявник не оформляв. Інші особи, які можуть здійснювати догляд за хворим, відсутні. На підставі вивчених і досліджених судом доказів, суд прийшов до висновку про встановлення відповідних факту обставин і правових відносин. Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Факт здійснення заявником постійного догляду за [PERSON] має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у заявника щодо отримання соціальних пільг та виплат, виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги», Законом України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інші. Встановлення факту здійснення постійного догляду, як виду отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, через наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворий [PERSON] не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб у справі, і має для заявника юридичне значення. Заявник , як син, доглядає за [PERSON] , як батьком, який потребує постійного стороннього догляду, виконує фізичну роботу по господарству, в побуті, купує необхідні ліки, продукти харчування, догляд здійснює добровільно. Соціальні послуги можуть надаватися, як на професійній основі, а саме - суб`єктами, які наявні у Реєстрі надавачів соціальних послуг, так і членами сім`ї, які не мають спеціальної підготовки, але проживають разом з особою та мають спільний побут. У разі, якщо здійснювати догляд має можливість член сім`ї людини, то для його оформлення потрібно зібрати відповідні документи та звернутись із заявою до уповноваженого органу соціального захисту, що і було зроблено заявником та заінтересованою особою. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду внаслідок стану свого здоров`я, а також отримує такий догляд від заявника, встановлені правові підстави для факту, що має юридичне значення. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що заявник звернувся до суду із цією заявою підставно, така є належно обґрунтованою та обставини викладені в ній підтверджені достовірними і перевіреними доказами, а тому вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved