Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22039000105605 від 10.01.2019 в сумі 43550,26 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 27349,34 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам 1740,87 гривень; прострочена заборгованість по комісії 13335,00 гривень; збитки від інфляції 967,70 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 157,35 гривень; стягнути сплачені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 10.01.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22039000105605, у відповідності до якого остання отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитом зі строком кредитування до 10.01.2022. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника, як це передбачено умовами кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного, при укладанні кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, становить 43550,26 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 27349,34 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам 1740,87 гривень; прострочена заборгованість по комісії 13335,00 гривень; збитки від інфляції 967,70 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 157,35 гривень. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 43550,26 гривень, а тому з метою захисту своїх прав ТОВ «Цикл Фінанс» звертається з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою Богунського\~районного суду\~м.\~Житомира від\~18.11.2024\~відкрито провадження\~у справі,\~розгляд справи\~ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інших заява по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.01.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22039000105605, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 31750,00 грн строком на 36 місяців до 10.01.2022, на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту, процентна ставка нараховується на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних. У договорі сторонами також погоджено графік платежів (а.с. 6). Надання відповідачу кредиту та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 10.01.2019 по 08.08.2024 (а.с. 17-93). Згідно з розрахунком заборгованості, який здійснений АТ «Банк\~Кредит Дніпро»,станом на 10.04.2021 за відповідачем рахується заборгованість за договором №22039000105605 у сумі 42424,95 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 27349,34 грн, залишок прострочених відсотків 1740,61 грн, залишок прострочених комісій 13335,00 грн (а.с. 15-16). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачу. Остання зобов`язалась своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку та виконувати інші зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У пункті 140 постанови від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. За положеннями ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21, за умовами якого до ТОВ «Цикл фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №22039000105605 від 10.01.2019 на суму 42425,21 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 27349,34 грн, прострочена заборгованість по відсотках 1740,87 грн, прострочена заборгованість по комісії 13335,00 грн. Факт набуття прав вимоги ТОВ «Цикл фінанс» щодо відповідача підтверджується витягом з Реєстру боржників, що є Додатком №1 до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 (а.с. 7-13). Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Цикл фінанс»просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №22039000105605 від 10.01.2019 в сумі 43550,26 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 27349,34 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам 1740,87 гривень; прострочена заборгованість по комісії 13335,00 гривень; збитки від інфляції 967,70 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 157,35 гривень. На підставі вищенаведених положень законодавства та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що вимоги позову у частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 27349,34 гривень, заборгованості по відсоткам у сумі 1740,87 гривень, збитків від інфляції у сумі 967,7 гривень та 3% річних у сумі 157,35 гривень, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, до складових заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, входить заборгованість за комісією у сумі 13335,00 грн. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 3,5% від суми кредиту. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Встановивши у\~кредитному договорі\~сплату комісійної\~винагороди за\~обслуговування кредиту\~щомісячними платежами,\~що відповідно\~до розрахунку\~заборгованості у\~загальному розмірі\~складає 13335,00\~грн,\~кредитодавець у кредитному договорі не зазначив конкретного переліку банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. А, отже, суд приходить до висновку про неправомірне нарахування позивачем комісійної винагороди. Аналогічна позиція міститься постанові Верховного Суду від 09.02.2024 (справа №337/3703/22). Таким чином, вимоги позову про стягнення з відповідача комісії у сумі 13335,00 грн, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача заборгованість за кредитним договором №22039000105605 від 10.01.2019 в сумі 30215,26 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 27349,34 гривень, простроченої заборгованості по відсотках 1740,87 гривень; збитків від інфляції 967,70 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 157,35 гривень, оскільки така сума заборгованості підтверджується наданими позивачем доказами, доведено, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, що призвело до виникнення заборгованості і порушення майнових прав та інтересів позивача. У задоволенні решти позову суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Частина перша\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються\~\~з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Нормами частин 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу\~\~надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Цикл Фінанс», який виданий адвокатом Дорошенко М.В.; договір про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023; акт приймання-передачі наданих послуг №433 від 08.10.2024 та рахунок-фактуру №433 від 08.10.2024, згідно з якими у справі за позовом до Чернобук О.П. адвокат надав позивачу 2 види послуг: 1) зустріч з представником позивача, консультація і ознайомлення з матеріалами справи, на що адвокатом затрачено 2 години часу вартістю 3028,00 грн, 2) підготовка позовної заяви, на що адвокатом затрачено 3 години, вартістю 4542,00 грн. Загальна вартість наданих послуг склала 7570,00 грн; платіжна інструкція №6832 від 08.10.2024, відповідно до якої ТОВ «Цикл Фінанс» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 7570,00 грн за надані юридичні послуги згідно з актом виконаних робіт №433 від 08.10.2024 (а. с. 96-102). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №910/12876/19 від 07.07.2021. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу. З огляду\~на часткове\~задоволення позову,\~до стягнення\~з позивача\~на користь\~відповідача підлягаютьпонесені витрати на оплату професійної правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 5252,07 грн. Також стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1680,66 грн.

Outcome: partial