Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18 вересня 1999 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації Запорізької міськради, про що складено відповідний актовий запис № 464. Від спільного подружнього життя у сторін є двоє повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що фактичні шлюбні відносини були припинені з\~листопада\~2022 року. Вони з відповідачем мають різні погляди на життя, несумісність характерів. Вважає, що спільне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї не можливе, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя. Спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб має формальний характер. Спір про спільне майно відсутній. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 18 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації Запорізької міськради, відповідний актовий запис № 464. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] », яке було присвоєно їй під час реєстрації шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до судового розгляду (а.с.13). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.15, 18), про причини неявки суд не повідомила. Між тим, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було подано окремо заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. При цьому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі(а.с.3). Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.16, 19). Разом з тим, відповідачем було подано до суду заяву, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110\~цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 18 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації Запорізької міськради зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 18 вересня 1999 року та складено відповідний актовий запис № 464. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу не мають спільних неповнолітніх дітей, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.1а). Між тим, позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, понесених нею при зверненні до суду з позовною заявою, суд,

Outcome: approved