Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором поруки від 26.04.2006 р., укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 294510,64 грн., в тому числі 230973,38 грн. сума основного боргу, 42749,66 грн. інфляційне збільшення, 20787,60 грн. 3% річних. В обґрунтування позову зазначила, що вона виступила поручителем за кредитним договором №014/0943 від 26.04.2006 р., укладеним з відповідачем, за яким [PERSON] отримав кредит у сумі 18 тис. доларів США на строк з 26.04.2006 р. по 26.04.2026 р. на 240 місяців зі сплатою 12% річних. В забезпечення виконання зобов`язань, 26.04.2006 р. між нею та ПАТ "Райффайзен Банк аваль" укладено договір поруки, за п. 2.3 якого сторони встановили, що поручитель. після виконання взятих на себе зобов`язань набуває всіх прав кредитора по виконаному ним зобов`язанню. Станом на 23.09.2015 р. загальна сума заборгованості складала 11507,44 долари США. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.02.2016 р. у справі №666/6233/15-ц солідарно стягнуто з неї та відповідача на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" прострочену заборгованість за кредитним договором №014/09/43 від 26.04.2006р. у розмірі 1938,59 доларів США. Поточна заборгованість за договором не погашалась. На вимогу банку вона сплатила заборгованість за кредитним договором, з дня виконання зобов`язання за договором поруки, у боржника виник обов`язок сплати їй коштів у сумі 230973,38 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду за суттю. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Позивачкою подано суду заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 26.04.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір №014/09/43, за умовами якого кредитор. на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику споживчий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 18 тис. доларів (арк. справи 26-29). За п. 1.2 договору, кредит надається на 240 місяців з 26.04.2006 р. по 26.04.2026 р. Процентна ставка за користування кредитом складає 12% річних (п. 1.4 договору). За п. 2.1 договору, кредитні кошти призначені для придбання житла. 26.04.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] укладено договір поруки (з фізичною особою), за п. 1.2 якого сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору №014/09/43 від 26.04.2006 р. в повному обсязі цих зобов`язань (арк. справи 30-31). За п. 2.1 договору, сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Відповідно до п. 2.3 договору, сторони договору встановлюють, що поручитель, після виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, у відповідності до ст. 556 Цивільного кодексу України, набуває всіх прав кредитора по виконаному ним зобов`язанню - кредитному договору №014/09/43 від 26.04.2006р. За п. 3.2 договору, днем виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість боржника, вважається день закінчення строку надання кредиту за кредитним договором, в тому числі і з урахуванням пролонгації. 16.07.2015 р. за вих. №114-0.0.00/15-39510 АТ "Райффайзен Банк Аваль" на адресу [PERSON] надіслано письмову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій вказано, що прострочена заборгованість перед банком станом на 17.06.2015 р. складає 1624,00 дол. США заборгованість за процентами. Просили погасити заборгованості (арк. справи 32). Аналогічного змісту вимогу надіслано банком на адресу [PERSON] 16.07.2015 р. за вих. №114-0000/15-39511 (арк. справи 33). За довідкою про стан кредиту №Д2-В17/25-26 від 31.12.2024 р. виданої АТ «Райффайзен Банк», 28.03.2018 року [PERSON] провела повне дострокове погашення кредитної заборгованості за договором №014/09/43 від 26.04.2006 р. в сумі 224523,38 грн. Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. За змістом частини першої ст. 546 та ст. 547 ЦК України порука є одним із видів забезпечення зобов`язання, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми. Частинами першою та другою статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша та друга статті 554 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Оскільки порука є договірним зобов`язанням, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми (частина перша статті 547 ЦК України), моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, унаслідок чого у сторін виникають взаємні права та обов`язки. З урахуванням статей 553-554 ЦК, договір поруки укладається кредитором за зобов`язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Оскільки позичальник є не стороною договору поруки, а стороною у зобов`язанні, забезпеченому порукою, чинне законодавство України не передбачає обов`язку кредитора чи поручителя отримувати згоду позичальника на укладення договору поруки. Відповідно до частини першої статті 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, кожен з поручителів в разі виконання обов`язку на користь кредитора має право звернутися до боржника із зворотною вимогою. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат зробленим позивачкою, оскільки відповідачем жодних заперечень з приводу проведеного розрахунку суду не надано. Судом встановлено, що позивачка виконала обов`язок [PERSON] за кредитним договором №014/09/43 від 26.04.2006 р., погасивши борг, з огляду на що, до позивачки перейшло право вимоги до відповідача, внаслідок чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено та підписане 17.02.2025 р.

Outcome: approved