Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уланівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчук Анатолій Миколайович про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Короткий зміст заявлених вимог [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який після смерті своєї матері [PERSON] успадкував житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельні ділянки. Цей будинок був переданий [PERSON] у приватну власність рішенням Кропивнянської сільської ради від 13.12.1993 року разом із земельною ділянкою площею 0,31 га. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом щодо спадкового майна свого батька, звернувся із заявою до третьої особи про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 19.06.2024 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок. Враховуючи це, позивач просить визнати за ним, у порядку спадкування за батьком, право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Рух справи Ухвалою суду від 06.08.2024 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.11.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників справи Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутність за наявними у матеріалах справи доказами. Третя особа не з`явилася, подавши заяву про розгляд у відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову враховуючи наступне. Фактичні обставини справи Рішенням Кропивнянської сільської Ради народних депутатів від 13.12.1993 року затверджено рішення виконавчого комітету цієї ради від 25.11.1993 «Про передачу земель громадянам у приватну власність», яким серед інших, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,31 га (копія на а.с. 12 зворот, 13-14). [INFO] померла [PERSON] , після смерті котрої залишилося спадкове майно, яке вона заповіла [PERSON] (а.с. 8-9, 15). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2005 року у цивільній справі № 2-1137/2005, яке набуло законної сили 14.10.2005 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Встановлено факт, що [PERSON] прийняв спадщину, шляхом вступу в управління та володіння майном [PERSON] . Цим же рішенням за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 3,52 га та майновий пай, які належали [PERSON] (копія на а.с. 76). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 14, зворот). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10 зворот, 63). Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчук А. М. від 19.06.2024 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 9 зворот, 10). Позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом 29.01.2020 року, за яким він успадкував майно батька, яке складається із земельної ділянки площею 3,7544 га. на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (копія на а.с. 67). Вказане підтверджено також витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с. 68), витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 69). Довідкою КП «ВООБТІ» № 134 від 02.05.2024 підтверджено, що станом на 2024 рік і до цього технічна інвентаризація на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась (а.с. 7 зворот). За відомостями технічного паспорта на цей будинок, він збудований 1983 року, має загальну площу 15,8 кв. м., житлову 11,2 кв. м., допоміжну 4,6 кв. м. (а.с. 15 зворот- 18). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статттею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ ст. 1218 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України)\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За обставин даної справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину щодо майна батька, подавши у визначений законом строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Оцінюючи доводи позивача про те, що його батько успадкував за матір`ю право власності на житловий будинок [ADDRESS] , суд приймає до уваги те, що цей будинок був збудований у 1983 році. Відповідно до ч. 4\~ ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 20024 № 1952 ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На час будівництва вказаного вище будинку діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року №5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інвентаризацію зазначеного у позовній заяві будинку не було проведено (а.с. 7 зворот). З наданого позивачем витягу з погосподарської книги за 2001-2005 роки видно, що [PERSON] є головою домогосподарства [ADDRESS] . Проте, вказане не підтверджує набуття нею права власності на цей будинок та не містить даних щодо власників будинку за період з 1983 по 2001 роки. Окрім цього, як вказаний витяг із погосподарської книги, так і довідка Вишеньківської сільської ради № 60 від 10.04.2024 року, що ніби підтверджує належність будинку та земельної ділянки [PERSON] не містять підпису особи, яка їх видала, а містить факсиміле, що не відповідає як вимогам ст. 207 ЦК України, так і вимогам стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Згідно з ч. 1 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відтак суд визнає витяг з погосподарської книги та довідку № 60 від 10.04.2024 недопустимими доказами. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не підтверджено, а судом не встановлено факту належності вищевказаного будинку на праві власності [PERSON] . Подані докази не свідчать, що за життя [PERSON] вона набула право власності на цей будинок. Безпідставними є доводи позивача про те, що право власності у [PERSON] на зазначений будинок виникло на підставі рішення Кропивнянської сільської ради від 13.12.1993 року, оскільки в цьому рішенні мова йде про передачу [PERSON] (інше прізвище та по батькові) у приватну власність земельної ділянки площею 0,31 га, також не зазначено призначення земельної ділянки та її адресу. Інших доказів, які підтверджували б набуття [PERSON] права приватної власності на земельну ділянку, де розташований будинок [ADDRESS] , суду також не надано. Під час розгляду справи судом не встановлено набуття [PERSON] на праві приватної власності будинку [ADDRESS] , відтак указане право, зважаючи на вимог ст. 1218 ЦК України не може перейти і до її спадкоємця [PERSON] , а також не може бути успадковане позивачем після смерті його батька. Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Щодо судових витрат Оскільки у задоволенні позову слід відмовити, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору не підлягають розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed