Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Вимоги мотивує, тим, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті чоловіка прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа №5/2024), однак 5 квітня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок [ADDRESS] . Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю. Відповідач - представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , помер [INFO] , про що Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено відповідний актовий запис № 393. [PERSON] та [PERSON] з 31 жовтня 1987 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 жовтня 1987 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що позивач є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради №561 від 17 жовтня 2024 року, убачається, що згідно записів погосподарської книги №4, особовий рахунок № [NUMBER] за 2023 рік, за померлим [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка орієнтовною площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд яка не приватизована. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. (вихідний № 314/02-31) від 4 квітня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Спадщину після [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] заявою від 12 січня 2024 року. [PERSON] від спадщини відмовився на користь [PERSON] заявою від 20 січня 2024 року. [PERSON] від спадщини відмовився заявою від 20 січня 2024 року. Інших спадкоємців не має. «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» на замовлення технічної інвентаризації [PERSON] , виготовлено станом на 27 лютого 2024 року Технічний паспорт будинку садибного типу Реєстраційний номер № ТІ01:0753-5337-1993-8311, адреса об`єкта [ADDRESS] , з додатками: схема розташування будівель та споруд, план будинку садибного типу; експлікація приміщень будинку садибного типу, характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Згідно з ч. 2 ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217\~ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1220\~ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частина 1 ст.\~1268\~ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , будинку №66 є записи погосподарської книги №4, особовий рахунок № [NUMBER] за 2023 року, по [ADDRESS] зареєстрований на ім`я [PERSON] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , убачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 104 кв.м. в плані під літерою «А1» (житлова площа 60.8 кв.м.). Надвірні будівлі та споруди: прибудова «а2», прибудова «а3», ганок «а4», ганок «а5», сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Г», навіс «Д», навіс «Е», сарай «Ж», колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3-5. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спадщину після якого прийняла [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після [PERSON] і набув право власності на належний чоловіку будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved