Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

1.Стислий виклад позиції учасників справи 31 жовтня 2024року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в обгрунтування якого вказав, що 02 січня 2024 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №463079-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 02.01.2024 направлено [PERSON] пропозицію (Оферту) укласти Договір №46079-КС-003 про надання кредиту, а відповідач того ж 02.01.2024 прийняв (Акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення такого договору, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON], через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER], на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 02.01.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір №463079-КС-003 про надання кредиту, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15288411 процентів за кожен день користування кредитом. Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , (котрий Позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Окрім того, 14 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №463079-КС-003 шляхом обміну електронним повідомленням, відповідно до умов якої позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 5 000,00 грн. із комісією за надання додаткового кредиту у розмірі 900,00 грн. Разом з тим, [PERSON] належним чином не виконав зобов`язання, здійснив лише часткову оплату за Договором , чим порушив свої зобов`язання за Кредитним договором №46079-КС-003 в сумі 23 051.24 грн., у зв`язку з чим у Боржника станом на 16.08.2024 року утворилась заборгованість за Договором в розмірі 39 831.52 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 13 007. 80 грн.; суми прострочених платежів по процентах 26 823.72 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №463079-КС-003 про надання кредиту на загальну суму 39 831.52 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 01 листопада 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження. 10.02.2025 року ухвалено рішення у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Надав суду додаткові пояснення Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Його представник подав заперечення на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю за наступних підстав. Недоведення позивачем обов`язку повертати кошти у зв`язку з відсутністю виписки з особового рахунку позичальника, документи первинної бухгалтерської документації, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості. В матеріалах справи відсутні відомості про зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, а також, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача належить саме відповідачу. Крім того, відсутні докази укладення кредитного договору та порушеного права позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, перевіривши доводи позивача, викладені у поданих заявах, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що 02 січня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 463079-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого, кредодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правил про надання грошових коштів у кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк кредитування становить 24 тижні із терміном дії Договору до 18.06.2024. [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , ідентифікувався в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) та зайшов в особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця. З особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) надав усю необхідну інформацію для формування позивачем належної пропозиції клієнту. Отже, договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту №463079-КС-003 від 02 cічня 2024 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача. Вказаний Договір підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису (одноразового ідентифікатора) [NUMBER]. Також, 14 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №463079-КС-003 шляхом обміну електронним повідомленням, відповідно до умов якої позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 6 000,00 грн. із сплатою комісії за надання додаткового кредиту у розмірі 900,00 грн. Вказану Додаткову угоду №1 підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису (одноразового ідентифікатора) [NUMBER]. Відповідно до пункту 2.2 Додаткової угоди № 1 до Договору строк, на який надається Кредит збільшується. За домовленістю сторін строк, на який надається Кредит саладє сукупність строку фактичного користування позичальника кредитом до моменту укладення цієї додаткової угоди та додаткового строку користування кредитом, який становить 24 тижні. Згідно з умовами кредитного договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 процентів за кожен день користування кредитом. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Комісія за надання кредиту становить 1 500 гривень. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту. Відповідно до п. 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Означені обставини підтверджуються повідомленням АТ « Універсалбанк» від 01.01.2025 року з якого убачається, що банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку убачається, що позичальнику [PERSON] 02.01.2024 зараховано 10 000 грн. та 14.03.2024 року зараховано 6 000 грн. 14 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №463079-КС-003 про надання кредиту від 02 січня 2024 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану відповідачем одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] , використовуючи номер телефону, ідентифікувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) та зайшла в особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця. З особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) надав усю необхідну інформацію для формування позивачем належної пропозиції клієнту. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 14 березня 2024 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду 1 до Договору №463079-КС-003 про надання кредиту від 02 січня 2024 року. 14 березня 2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Додаткової угоди 1 до Договору №463079-КС-003 про надання кредиту від 02 січня 2024 року на умовах, що були визначені офертою позивача. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразові ідентифікатори [NUMBER] та [NUMBER] на номер телефону (який був зазначений відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрі боржником було введено/відправлено. Ідентифікатор [NUMBER] був направлений позивачем та введений відповідачем для підписання паспорта споживчого кредиту, був направлений позивачем та введений відповідачем для акцептування умов оферти. Відповідно до п. 1 додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 14 березня 2024 року сума неповернутого позичальником кредиту (отриманого відповідно до Договору №463079-КС-003 про надання кредиту від 02 січня 2024 року) становить: 8 727.51 гривень. Відповідно до п.п. 2.1 додаткової угоди кредитодавець на умовах, викладених у договорі, додатково надає, а позичальник додатково отримує та зобов`язується повернути, додатковий кредит в сумі 6 000 гривень. Відповідно до п.п. 2.3. додаткової угоди після надання додаткового кредиту загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 14 727.51 гривень. Відповідно до п. 5 додаткової угоди комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 900 гривень. Відповідно до п. 7 додаткової угоди встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (номер котрої позичальником було вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується випискою по рахунку позичальника, наявною в матеріалах справи. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором №463079-КС-003 про надання кредиту належним чином виконав не повністю, здійснив часткову сплату заборгованості за договором №463079-КС-003 на загальну суму 23 051.24 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 02 жовтня 2024 року за ним утворилась заборгованість за Договором №463079-КС-003 про надання кредиту в розмірі 39 831.52 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 13 007. 80 грн.; суми прострочених платежів по процентах 26 823.72 грн. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України) У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України) Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою статті 11 вищезазначеного закону. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 вищезазначеного закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 вищезазначеного закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. За змістом статті 12 вищезазначеного закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі змісту Договору №463079-КС-003 про надання кредиту від 02 січня 2024 року та додаткової угоди № 1 від 14 березня 2024 року до цього договору, укладених між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та додаткової угоди до цього договору, які оформлено в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, і такі дії сторін відповідають приписам чинного національного законодавства. Оскільки кредитний договір та додаткову угоду до договору, укладені на сайті позикодавця, [PERSON] підписав одноразовими ідентифікаторами [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, то можна стверджувати, що договір та додаткова угода були укладені належним чином у встановленому чинним національним законодавством порядку. Без отримання повідомлень з відповідними ідентифікаторами та здійснення входу до особистого кабінету відповідачем на веб-сайті позивача, такий договір не був би належним чином укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Договір та Додаткова угода до договору 1 містять ІПН, адресу проживання, номер мобільного телефону.. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за своїми правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Акціонерним товариством «Універсалбанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , наявними в матеріалах справи, підтверджується належне виконання позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» своїх зобов`язань за кредитним договором №463079-КС-003 шляхом здійснення перерахування на банківську картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] грошових коштів в розмірі 10 000 гривень 02.01.2024 та 6 000 грн. 14.03.2024 року. Вказаними доказами підтверджується належне виконання позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» своїх зобов`язань за додатковою угодою № 1 до кредитного договору №463079-КС-003 шляхом здійснення перерахування на банківську картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] грошових коштів за договором про надання кредиту. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження факту укладення між сторонами договору №463079-КС-03 про надання кредиту від 02 січня 2024 року та додаткової угоди №1 від 14 березня 2024 року до цього договору, та також факт отримання відповідачем грошових коштів на загальну суму 16 000 гривень. Представник відповідач вказані обставини заперечує. Проте, такі заперечення спростовуються випискою по рахунку позичальника про зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника [NUMBER] . Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/95 Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору №463079-КС-003 та додаткової угоди 1 до цього договору 244дні; стандартна процентна ставка в день - 2,000000000%, термін дії договору - до 29 серпня 2024 року. Тобто умовами договору сторонами погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами, який становить період з 02 січня 2024 року по 29 серпня 2024 року (стаття 1048 ЦК України). Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором №463-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 23 051.24,00 гривень, яка була врахована під час здійснення розрахунку заборгованості. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 13 007.80 гривень, а також суми прострочених платежів по процентах у розмірі 26 823.72 гривень за період дії кредитного договору. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо спростування доводів щодо наявності заборгованості перед позивачем за недоведеністю обов`язку повернення коштів у зв`язку з відсутністю доказів щодо здійснення банківських операцій, зокрема виписки з особового рахунку позичальника повністю спростована наявністю такої виписки в матеріалах справи. Доводи представника відповідача про те, що банком не надані належні докази на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, безпідставні, оскільки відповідач умови договору частково виконував, користуючись кредитними коштами та здійснюючи часткове погашення заборгованості по кредиту та процентам. Наданий банком розрахунок заборгованості, якому судом надана оцінка у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджує обставини видачі кредиту, його розміру, а також заборгованість по кредиту та процентам, розмір яких відображено у детальних розрахунках та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Кредитний договір підписано позичальником відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» , а не повернення кредитних коштів відповідно до умов укладеного договору порушує права позивача. Тому суд, доводи викладені представником відповідача у відзиві не бере, вони не заслуговують на увагу, і є намаганням уникнути цивільно-правової відповідальності. З позовом про визнання недійсним кредитного договору відповідач також не звертався. Належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми права, суд дійшов висновку про те, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, у зв`язку з чим позивач набув право вимагати повернення суми кредиту та сплати процентів. Розрахунок заборгованості перевірено судом на відповідність умовам договору та вимогам закону і порушень не встановлено. Іншого розрахунку заборгованості [PERSON] та його представник не надали, розмір заборгованості жодним чином не спростували. Виходячи з наведеного, суд вважає наявними підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 13 007.80 гривень та суми прострочених платежів по процентах у розмірі 26 823.72 гривень за період з 02 січня 2024 року по 29 серпня 2024 року. Означений розмір відсотків нарахований в межах дії строку кредитного договору. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Щодо судових витрат. Згідно платіжної інструкції № 7438 від 21 жовтня 2024 року при пред`явленні позову до суду через систему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд висновує про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 4 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved