Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

15.10.2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою та просить постановити рішення, яким встановити факт того, що [PERSON] , який загинув [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим зобов`язати Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у внести зміни до актового запису №407 про народження [PERSON] . На обґрунтування вимог заявниця [PERSON] зазначила, що в період з березня 2010 року до [INFO] перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, разом вели домашнє господарство, мали спільний бюджет, турбувались один про одного. За час сумісного життя [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яку вони з чоловіком спільно виховували, матеріально забезпечували та турбувалися про її розвиток. Однак, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, після народження дитини вона здійснила реєстрацію народження дочки на підставі ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] з дня народження дочки [PERSON] визнавав своє батьківство відносно неї, жодного разу не заперечував цього факту, утримував дочку, постійно спілкувався з нею, приймав участь у її вихованні. З часу народження дочки вони з [PERSON] та її сином від першого шлюбу постійно проживали однією сім`єю. [PERSON] перебував на дійсній військовій службі за контрактом, а з 14.02.2023 року перебував на дійсній військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] , приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України в Донецькій області. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. На даний час виникла необхідність у встановленні факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , оскільки згідно з ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року установлено, що сім`ям загиблих осіб, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, у зв`язку з тим, що [PERSON] юридично не є батьком [PERSON] , відтак вона позбавлена можливості отримати допомогу у зв`язку зі смертю біологічного батька. З цієї причини заявник вимушена звернутися до суду з цією заявою. Ухвалою судді від 21.10.2024 року було відкрито провадження по справі та розгляд було вирішено проводити в порядку окремого провадження. 01.11.2024 року до суду надійшла спільна заява від заінтересованих осіб, батьків померлого, [PERSON] та [PERSON] , в якій вони визнали заявлену вимогу в повному обсязі, оскільки їх син [PERSON] в період з березня 2010 року до моменту загибелі їх сина, тобто до [INFO] проживали з заявницею однією сім`єю як чоловік і дружина. За час їх сумісного життя [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яку батьки спільно виховували. Вони завжди знали та вважали, що [PERSON] є їх онукою. [PERSON] з дитиною з пологового будинку вони забрали разом з сином. Після народження дитини син зі своєю сім`єю проживав з ними протягом року. Після цього вони вирішили відокремитися від них та стали проживати в сусідньому будинку, але вони дуже часто ходили один до одного в гості, вони також турбувалися за онучку: водили її в дитячий садочок, до школи, дарили подарунки. Їх син при житті визнавав своє батьківство відносно дочки [PERSON] , тому вони також наполягають на задоволенні заявлених вимог. Ухвалою суду від 10.12.2024 року за клопотанням заявника було витребувано копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка надійшла до суду 06.02.2025 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою заяву, для захисту інтересів дочки [PERSON] наполягала на задоволені заявлених вимог. Заінтересована особа - [PERSON] , мати загиблого [PERSON] , заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Пояснила, що дійсно її син проживав однією сім`єю з заявницею, у 2016 році у них народилася дочка [PERSON] , яку її син та вони з чоловіком визнавали: син як дочку, а вони як онуку. Син при житті виховував дочку [PERSON] , вони проживали спільно з заявницею, але шлюб не поспішали оформлювати, тому дочку було зареєстровано на підставі ст.135 СК України. Чому син не оформив своє батьківство в органах РАЦС вона вже не пам`ятає. Представник заінтересованої особи - Адміністрації державної прикордонної служби України - Філіпова Г.М., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності, в судовому засіданні, запитувала заявника чи зверталася вона до Прикордонної служби або до військової частини, в якій проходив службу померлий [PERSON] , із запитом про відібрання у військового [PERSON] біологічних зразків, для можливості проведення експертних досліджень для встановлення батьківства, чи всі докази надала заявниця, чому померлий при житті не визнав офіційно свого батьківства. На думку представника заінтересованої особи, прийняття рішення з цього питання є передчасним, на даний час суду не надано достатньо доказів для прийняття якихось висновків та рішень, тому висловилася щодо недостатності доказів для задоволення вимог. Письмових заперечень з посиланням на нормативні акти, або якоїсь певної позиції з приводу заявлених вимог не надала, також не повідомила суд про наявність відібраних офіційно у [PERSON] біологічних зразків, хоча вона як представник мала можливість про це повідомити суд. Заінтересована особа - [PERSON] , батько загиблого, надав 03.02.2025 року спільну з [PERSON] заяву, в якій вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] - [PERSON], який підтвердив свої повноваження довіреністю, надав 07.12.2024 року через систему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Рішення просив прийняти на підставі наявних у справі матеріалів, про відібрання у [PERSON] біологічних зразків для проведення можливої генетичної експертизи нічого не зазначив. Заінтересована особа - Болградський районний відділ реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі начальника Тріщук М., надала 09.12.2024 року суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу, заперечень проти розгляду справи по суті не мають. Дослідивши подані документи та матеріали, заслухавши думку учасників судового процесу, а також те що представник заінтересованої особи Філіпова Г.М. в судому засіданні не висловила обґрунтованого заперечення проти заявлених вимог, а посилалася на недостатність наданих суду доказів для прийняття обґрунтованого рішення (що є прерогативою суду), суд прийшов до висновку, що заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження, є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 21 грудня 2016 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області народилася [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження зазначені відомості про батьків: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.13). Реєстрація народження [PERSON] здійснена в порядку, передбаченому ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується копію актового запису про народження №407 від 21 грудня 2016 року складеним Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00046717176 від 28 серпня 2024 року (а.с.15). Відомості про батька, записані відповідно до ст.135 СК України за заявою матері від 21.12.2016 року. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2024 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Захарівка Чугуївський район Харківська область (а.с.12). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №10-12/2542-Дм/24 від 07.09.2024 року, [PERSON] загинув [INFO] в с.Захарівка Чугуївського району Харківської області причина смерті вибухова травма (а.с.21). 09 вересня 2024 року на ім`я [PERSON] начальником [INFO] [PERSON] було складено сповіщення №128 про загибель старшого лейтенанта [PERSON] під час виконання військового обов`язку (а.с.22). За життя [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON] , піклувався про неї, матеріально забезпечував, всебічно сприяв її фізичному та моральному розвитку. До і після народження дочки вони усі разом проживали в одному будинку, вели спільне господарство, що підтверджується фотознімками сім`ї [PERSON] та [PERSON] , з яких видно як подружжя спільно проводить час, хрестять спільну дочку [PERSON] , спільно проводять час вдома, батько [PERSON] грає з донькою [PERSON] , стоїть біля гойдалки коли дочка хитається на ній, батько з донькою на ігровому майданчику біля магазина «Гоша Ювілейний», разом лежать на дивані та на полу в банних халатах, на фото вони щасливі, посміхаються, останнє фото зроблено 09.01.2024 року. Також суду надана довідка директора ОЗ Болградського ліцею [PERSON] за вих.№297 від 19.09.2024 року, в який зазначено, що [PERSON] , є ученицею 2-А класу Опорного закладу освіти «Болградський ліцей» та її батько [PERSON] неодноразово приводив дитину до школи забирав її зі школи, цікавився успішністю та приходив на батьківські збори, батько брав участь у шкільному житті та допомагав з ремонтними роботами у класі, приділяв належну увагу вихованню та навчанню доньки (а.с.23). Після смерті [PERSON] його дочка має право на одноразову грошову допомогу, відповідно до ч.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року, тому для захисту інтересів неповнолітньої дочки заявниця звернулася до суду. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як вбачається з частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved