Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2024 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») Мєшнік К.\~І. звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник вказує про те, що АТ «Універсал Банк» запровадило проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 21 січня 2022 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (далі Умови і правила), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Зазначає, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 10\~000 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» вважає, що свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, [PERSON] всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином обов`язки перед банком не виконав і має заборгованість, яка на 25 серпня 2024 року становить 13\~167,32 грн (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). З урахуванням викладеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з [PERSON] вказану заборгованість та 3\~028 грн у відшкодування судового збору. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні 26 грудня 2024 року об 11 год. 26 грудня 2024 року справу розгляд справи відкладено до 12 год 5 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. До позову представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, направлені йому повістки повернулися до суду не врученими. Разом з цим, 5 лютого 2025 року відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості визнає в повному обсязі, а також просив справу розглядати у його відсутність. Відповідно до\~частини другої\~статті 247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіхучасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 21 січня 2012 року [PERSON] підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» (далі анкета-заява). Звертаючись до суду позивач послався на те, що [PERSON] , підписавши анкету-заяву підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники Умов і правил, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Зі змісту Умов і правил суд встановив, що банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕП) у мобільному додатку (пункт 6.1 розділу 6 «Використання електронного цифрового підпису»); для здійснення операцій за платіжною карткою або рахунком ФОП банк резервує поточний рахунок, номер якого розміщено в анкеті-заяві. Відкриття рахунку (переведення зі стану «Зареєстрований» у стан «Відкритий»), який розміщено у анкеті-заяві, здійснюється після: підписання клієнтом анкети-заяви; активації платіжної картки шляхом її сканування через мобільний додаток мonobank (пункт 4.1.3 розділу 4 «Права та обов`язки сторін»). Відповідно до поданого до позовної заяви розрахунку [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка на 25 серпня 2024 року становить 13\~167,32\~грн і складається із заборгованості за тілом кредиту. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання\~електронного повідомлення\~особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір,\~підписаного в\~порядку,\~передбаченому\~статтею 12\~цього\~Закону; заповнення\~формуляра заяви\~(форми)\~про прийняття\~такої пропозиції\~в електронній\~формі,\~що підписується\~в порядку,\~передбаченому\~статтею 12\~цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша, п`ята-шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження №\~14-400цс19). Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (див. пункти 73, 75 постанови Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі №\~523/7796/19 (провадження №\~61-5873св24). У позовній заяві АТ «Універсал Банк» вказує на те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг на офіційному веб-сайті АТ «Універсал Банк» заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто, факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Вказана анкета-заява в такому ж порядку (факсимільне відтворення підпису) підписана представником банку [PERSON] , який виконав ідентифікацію та верифікацію клієнта. Суд встановив, що анкета-заява від 21 січня 2022 року містить детальну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться фотографії паспорту [PERSON] та його РНОКПП, які надані останнім до анкети в електронному вигляді. У анкеті-заяві міститься прохання [PERSON] відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. До позовної заяви АТ «Універсал Банк» додало розрахунок заборгованості за договором, копію анкети-заяви від 21 січня 2022 року, роздруківку витягу Умов і правил, роздруківку Таблиці «Чорна картка monobank» та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, та копію паспорта [PERSON] . З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань. Крім того, із заяви, яка подана [PERSON] 5 лютого 2025 року до суду, вбачається, що [PERSON] визнає позовні вимоги заявлені до нього АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. З урахуванням заяви відповідача, суд вважає підтвердженим факт отримання позичальником кредитних коштів. За таких обставин, враховуючи доведення позивачем обставин щодо надання кредитором відповідачу грошових коштів та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» підлягають стягненню 3 028 грн у відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved