Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні\~вимоги,\~з урахуванням\~заяви про\~збільшення позовних\~вимог,\~мотивує тим,\~що 06.06.2024\~року Прилуцьким\~міськрайонним судом\~Чернігівської області\~було винесено\~судовий наказ\~у справі\~№742/3227/24,\~за заявою\~ [PERSON] про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення аліментів\~зі [PERSON] ,\~яким стягнуто\~із [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~який зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~щомісячно з\~23\~травня 2024\~року на\~користь [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~яка зареєстрована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~аліменти на\~дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~однієї чверті\~заробітку (доходу)\~платника аліментів,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~а також\~стягнуто на\~користь держави\~302\~грн.\~80\~коп.\~судового збору.\~Про наявність\~такого судового\~наказу Позивач\~дізнався випадково.\~Позивач вважає,\~що Відповідач\~(Стягувач)\~маніпулює деякими\~даними та\~наводить в\~своїй заяві\~не всю\~інформацію,\~яка має\~значення для\~правильного,\~в законний\~спосіб,\~вирішення справи.\~У Позивача\~від іншого\~шлюбу є\~також дитина,\~а саме\~ [PERSON] [INFO] ,\~про наявність\~у Позивача\~ще одної\~малолітньої дитини\~Відповідач знала,\~але замовчала\~цей факт.\~Позивач є\~військовослужбовцем і\~проходить військову\~службу у\~військовій частині\~ [NUMBER] ,\~та отримує\~заробітну плату\~в розмірі\~21\~780\~грн.\~Крім того\~за рішенням\~суду у\~справі №752/16106/15-ц\~від 25\~листопада 2015\~року Голосіївський\~районний суд\~м.\~Києва призначив\~стягнути аліменти,\~на утримання\~дитини сина\~ [PERSON] [INFO] ,\~у розмірі\~1\~700\~грн.\~щомісячно,\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно,\~починаючи з\~28.09.2015\~року та\~до досягнення\~дитиною повноліття. Згідно вищезазначеного наказу з Позивача призначено судом стягувати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач не заперечує того, що у нього є обов`язок утримувати свою дитину до досягнення ними повноліття у відповідності до батьківського обов`язку та приписів ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України. Більш того, Позивач в силу свої матеріальних можливостей завжди надає та буде надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Разом з тим, при постановленні рішення щодо цієї вимоги Позивач просить суд врахувати наступні обставини. При визначенні розміру аліментів слід врахувати рівність щодо утримання дитини обох батьків. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача слід врахувати, що Відповідачка навмисно вводить суд в оману, та зазначає, що Позивач матеріальну допомогу дитині не надає. Крім того, позивач, звертаю увагу суду на наступне: 1) у позивача погіршилось матеріальне становище, позивач не має власного житла і тому змушений проживати у гуртожитку; 2) на утриманні позивача знаходяться дитина, яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, який присуджено судом є неможливим та є для позивача надмірним тягарем; 3) наразі Позивач перебуває на військовій службі (в/ч [NUMBER] ), тому більша частина доходів, які отримує Позивач витрачається ним не на особисті потреби, а на потреби підрозділу (обмундирування, військову техніку, медикаменти тощо). Тому просить суд зменшити розмір аліментів, винесений судовим наказом Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області у цивільній справі №742/3227/24, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , щомісячно з 23 травня 2024 року на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке було відкладено до 21 січня 2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 лютого 2025 року. Згідно письмової заяви представника позивача адвоката Тащі М.М. просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Відповідач та її представник адвокат Струць Т.І. в судове засідання не з`явились. Згідно письмової заяви представника адвоката Струць Т.І. просили розгляд справи проводити без їх участі. Проти задоволення позовних вимог заперечують, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 21 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Струць Т.І. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову. 25 листопада 2024 року представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. подав додаткові пояснення в порядку ч.5 ст.174 ЦПК, в яких зазначає, що відповідачем було порушено строк на подачу відзиву у справі, і відповідачем не було подано клопотання про поновлення такого строку. Оскільки відповідачем було пропущено строк встановлений судом протягом якого [PERSON] та її представнику було запропоновано подати письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, просить суд відмовити у прийнятті відзиву на позов та повернути його відповідачу. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області відзив на відповідну позовну заяву і всі письмові та електронні докази (а.с.16). Вказану ухвалу судом вчасно направлено на адресу відповідача, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками, які вона отримала 24.07.2024 року (а.с.30). Виходячи з\~положень ст.\~178\~ЦПК України,\~у відзиві\~відповідач викладає\~заперечення проти\~позову.\~Відзив подається\~в строк,\~встановлений судом,\~який не\~може бути\~меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 21.10.2024 було подано до суду відзив на позовну заяву з пропущенням процесуального строку. Клопотань про поновлення пропущеного строку та відповідного обґрунтування подано не було, а відтак суд вбачає законні підстави для відмови у прийнятті відзиву. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~обставини,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~приходить до\~висновку,\~що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2014 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується (а.с.11). Згідно повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року по справі №752/16106/15-ц (провадження №2/752/6179/15) стягнуто з [PERSON] [INFO] , який народився в с. Гвоздів Васильківського району Київської області, та мешкає за адресою [ADDRESS] , на користь [PERSON] 1995 року народження, яка мешкає за адресою [ADDRESS] , аліменти, на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Проте, 16 лютого 2016 року Апеляційним судом міста Києва апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини скасовано та постановлено в цій частині нове рішення. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2015 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2024 року стягнуто із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , щомісячно з 23 травня 2024 року на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на дитину [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-10). Згідно копії довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЗХ СТАР» від 24 липня 2024 року, [PERSON] (паспорт громадянина України № [NUMBER] , запис №19940903-09318) проживає у [ADDRESS] (стара нумерація к.234) сплачує найм (оренду) житла та комунальні послуги за місцем проживання (а.с.22). Відповідно до копії довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, старший солдат [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 19.05.2023 року по теперішній час (а.с.23). Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] , на своєму утриманні має двох малолітніх дітей, на утримання яких сплачує 1/2 частину свого заробітку (доходу), тобто по 1/4 частині - на кожну дитину. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України на утримання двох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів. З огляду на те, що діти, яких зобов`язаний утримувати позивач, проживають у різних сім`ях, розмір матеріальної допомоги, яку він зобов`язаний надавати на кожну дитину становить 1/6 частину його доходів. Проте, в даному позові позивач звертається із вимогою про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину лише на одну дитину [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, відповідно до правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 21 липня 2021 року у справі №691/926/20, діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. При цьому, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Одночасно, суд звертає увагу, що зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за умови, що розмір аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] , залишається незмінним, призведе до дисбалансу інтересів вказаних дітей, оскільки останні опиняться у нерівному матеріальному становищі, в частині його забезпечення зі сторони позивача [PERSON] . Суд звертає увагу, що законодавчо визначена необхідність утримувати дітей, на яких з позивача [PERSON] стягуються аліменти, обумовлює перегляд їх розміру щодо всіх його дітей, а не виключно однієї з них, оскільки у протилежному випадку діти будуть поставлені у нерівне становище, коли одна дитина отримуватиме більший розмір аліментів на утримання, ніж інша. Доказів звернення позивача [PERSON] до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та що такі вимоги судом були задоволені, позивачем не надано. Крім того, згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме - народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Судам необхідно враховувати, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до рішення суду розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Крім того,\~ст.192\~СК України\~передбачено можливість\~зміни раніше\~встановленого розміру\~аліментів за\~наявності доведених\~у судовому\~порядку підстав,\~а саме:\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних правових норм вказує на те, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, саме позивач [PERSON] зобов`язаний довести обставини, які мають значення для вирішення спору, зокрема, що зміна його матеріального становища вплинула на можливість виплачувати ним аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у раніше визначеному судовим рішенням розмірі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач вказував на те, що в нього погіршилось матеріальне становище, а саме: позивач не має власного житла і тому змушений проживати у гуртожитку; на утриманні позивача знаходиться дитина, яка також потребує належного матеріального забезпечення; позивач перебуває на військовій службі, тому більша частина доходів, які отримує позивач витрачається ним не на особисті потреби, а на потреби підрозділу (обмундирування, військову техніку, медикаменти тощо), тому вважає, що доцільним зменшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] . Однак, позивач не надав суду будь-яких доказів того, що його матеріальний стан погіршився, порівняно із майновим станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. З матеріалів справи не вбачається, що доходи позивача із того часу зменшилися, а проживання позивача у гуртожитку, не підтверджує погіршення його матеріального стану, оскільки з наявних матеріалів справи не можливо встановити з якого час він там проживає та яку суму коштів сплачує за проживання. Перебування на утриманні позивача сина [PERSON] не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів на дочку [PERSON] . Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини, порівняно з іншими. Також, посилання позивача на те, що останній несе витрати на потреби підрозділу (обмундирування, військову техніку, медикаменти тощо) не приймається судом до уваги, оскільки не підтверджується матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем [PERSON] , при зверненні до суду з даним позовом не враховано порушення інтересів дочки [PERSON] , по відношенню до сина [PERSON] , на утримання якого з нього стягуються аліменти у аналогічному розмірі, який стягується на утримання доньки [PERSON] , суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, що зміна його матеріального становища вплинула на його можливість сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у встановленим судом розмірі, та що, після постановлення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, його майновий стан погіршився, внаслідок чого позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати із відповідача не стягуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed