Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Адвокат Пелих Н.М., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою з вимогами: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на його утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на його утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.09.2024 до досягнення ним повноліття; - припинити стягнення за судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави № 553/1/21, виданого 11.02.2021, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.01.2021 та до досягнення дитиною повноліття та визнати його таким, що втратив чинність; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 42 633,99 грн, яка виникла при примусовому виконанні судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави № 533/1/21, який виданий 11.02.2021, про стягнення аліментів; - стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є неповнолітнім, досяг 17-ти річного віку, а тому на підставі ч. 1 ст. 18, ч. 4 ст. 152 СК України, ч. 2 ст. 47 ЦПК України має право звернутися до суду з позовом, який стосується захисту безпосередньо його майнових прав. Його батьки, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2004. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15.04.2021р. у справі № 553/589/21 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » матір`ю було змінено на « [PERSON] ». Позивач є єдиною дитиною своїх батьків, інших дітей кожен з них не має. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 21.01.2021 у справі № 553/1/21 з батька, [PERSON] , на користь матері [PERSON] (після розірвання шлюбу - [PERSON] ) були стягнуті аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2021 та до досягнення ним повноліття. Судовий наказ пред`явлений до виконання. 19.02.2021 державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. У зв`язку з реорганізацією органів виконавчої служби наразі зазначене виконавче провадження знаходиться на виконанні у Подільському ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На час звернення матері із заявою про видачу судового наказу та винесення його судом позивач проживав з матір`ю. З січня 2024 року з ініціативи матері та за погодженням з батьком позивач проживає окремо у кімнаті [ADDRESS] . Мати, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Факт окремого проживання позивача з матір`ю підтверджується актом обстеження умов проживання комісією Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, який проводився на підставі заяви його батька про перевірку цільового використання аліментів на утримання сина матір`ю. На даний час [PERSON] навчається на ІІІ курсі Полтавського професійного ліцею транспорту та знаходиться на неповному державному утриманні. Окремо від навчання відвідує спортзал, займається спортом, веде здоровий спосіб життя. Побут веде самостійно, переважно сам купує продукти харчування, одяг, канцтовари, миючі засоби, інші речі необхідні для життя, навчання та дозвілля. Кошти для проживання надає йому мати, вочевидь із аліментів, які стягуються з батька. Але ті суми, які нею виділяються, не завжди є достатніми для задоволення його базових потреб, надходження не є регулярними і вчасними, щоб можна було планувати їх витрачання на супутні потреби. Його матеріальне забезпечення здійснюється переважно за рахунок коштів батька. Окрім аліментів, які стягуються з нього на моє утримання на користь матері за судовим рішенням, батько додатково надає йому кошти як з власної ініціативи, так і за потреби на його прохання. 05.07.2024 батько позивача [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради із заявою про проведення перевірки цільового використання аліментів матір`ю на його утримання. За висновком Органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради 10.09.2024 № 309, використання аліментів матір`ю [PERSON] , сплачених батьком [PERSON] на його утримання, є цільовим. На думку позивача, висновок не є об`єктивним, оскільки комісією не співставлялись обсяги отриманих матір`ю коштів (аліментів) із витраченими та отриманими ним. Комісією були оглянуті умови проживання, які є задовільними, наявність речей відповідають його віковим потребам (що дійсно є так), але не було враховано те, що частина з того забезпечена додатковим (поза стягнутих судом аліментів) фінансуванням від батька. Враховуючи те, що позивач проживаю окремо від батьків, здатний самостійно задовольняти свої потреби за умови достатнього регулярного фінансування, позивач бажає самостійно отримувати аліменти та розпоряджатися ними. Батьки позивача працюють, отримують постійний дохід, а тому можуть спільно утримувати його до досягнення повноліття. [PERSON] не має інших джерел доходів, крім фінансування від батьків. Звернення до суду із відповідним позовом є реалізацією права позивача на отримання аліментів самостійно від обох батьків. Зі слів батька позивачу стало відомо, що у вказаному виконавчому провадженні наявна заборгованість зі сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем Михайлюк В.О., розмір заборгованості за період з 05.01.2021 по 30.08.2024 станом на 01.09.2024р. складає 42633,99 грн. Вказана заборгованість виникла у зв`язку з тим, що державним виконавцем було вирішено питання про стягнення аліментів лише із заробітної плати батька, і не вчинялися дії (винесення та направлення постанов про звернення стягнення на доходи боржника) для утримання аліментів із його пенсії. Припинення підстав для стягнення аліментів не скасовує обов`язок боржника погасити існуючу заборгованість по ним. Тому, враховуючи, викладене, вважає за необхідне заборгованість по аліментам батька - відповідача [PERSON] , у розмірі 42633,99, яка утворилася при здійсненні виконавчого провадження № [NUMBER] при примусовому виконанні виконавчого документа - судового наказу № 553/1/21, виданого Ленінським районним судом м. Полтави 21.01.2021р., також стягнути на його користь. Рух справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 25.10.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Відзив на позовну заяву не надійшов. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Пелих Н.М. наполягали на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти того, що дійсно син проживає окремо від обох батьків. Не заперечувала також проти того, що буде припинено стягнення на її користь аліментів на утримання. Але заперечувала проти стягнення з неї аліментів, вказала, що може надавати кошти сину добровільно, як і надавала раніше. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти обставин, викладених у позовній заяві. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради та представник Подільського відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а. с. 22) 15.04.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.04.2021. (а. с. 19) 21.01.2021 за результатом розгляду справи № 553/1/21 за заявою [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини Ленінським районним судом м. Полтави стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду 05 січня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 23) Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 19.02.2021, відкрито провадження за судовим наказом № 553/1/21, який виданий 11.02.2021, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду 05 січня 2021 року та до досягнення дитиною, повноліття. (а. с. 17) Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 553/1/21 від 11.02.2021 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду 05 січня 2021 року та до досягнення дитиною, повноліття; борг у цьому виконавчому провадженні станом на 01.09.2024 становить 42 633,98 грн. (а. с. 21) Відповідно до акту обстеження умов проживання проведеного 15.08.2024 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за цією адресою проживає [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою не проживає (інформація записана зі слів [PERSON] ). (а. с. 9) Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради від 22.08.2024 № 11 за результатами розгляду заяви та документів [PERSON] щодо доцільності використання аліментів, та підготовки висновку про перевірку цільового використання аліментів, які отримує [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , комісією вирішено рекомендувати виконавчому комітету Подільської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування, вважати використання аліментів [PERSON] , сплачених [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , цільовим, рекомендувати виконавчому комітету Подільської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування, підготувати та направити сторонам рішення «Про затвердження висновку органу опіки та піклування» та висновок. (а. с. 10) Позивач [PERSON] , [INFO] , з 25.04.2019 зареєстрований таким, що проживає за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади № 2024/011340039 від 19.09.2024) (а. с. 11) З довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Полтавський професійний ліцей транспорту» № 101 від 27.09.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO], є учнем Полтавського професійного ліцею транспорту, курс навчання ІІІ, наказ зарахування № 1 від 31.08.2022, термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2025. (а. с. 12) Відповідач [PERSON] , [INFO] , з 26.09.2018 зареєстрований таким, що проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією паспорта серії [NUMBER] . (а. с. 15-16) Виконавчим комітетом Подільської районної у м. Полтаві ради 10.09.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про перевірку цільового використання аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що ухвалено відповідне рішення № 369 від 10.09.2024. (а. с. 18) Виконавчим комітетом Подільської районної у м. Полтаві ради 10.09.2024 складено висновок про перевірку цільового використання аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , яким встановлено використання аліментів [PERSON] сплачених [PERSON] на утримання сина [PERSON] , цільовим. (а. с. 19) Представником позивача - адвокатом Пелих Н.М. долучено до матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог, копії матеріалів, які були предметом розгляду на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, а саме: копія заяви [PERSON] від 05.07.2024; копія довідки про утримані аліменти від 26.07.2024 № 42; копія пояснень [PERSON] ; копія акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 15.08.2024; копія пояснень неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; копія листа Полтавського міського центру соціальних служб від 19.08.2024 № 01.2-05/1653. (а. с. 62-69) Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 553/1/21 від 11.02.2021 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду 05 січня 2021 року та до досягнення дитиною, повноліття; борг у цьому виконавчому провадженні станом на 31.12.2024 становить 41 343,25 грн. Судом з досліджених матеріалів справи у їх сукупності встановлено, що прізвище матері позивача, вказане у свідоцтві про його народження - " [PERSON] " в подальшому було змінено на " [PERSON] ". Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 47 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Частиною четвертою статті 152 СК України передбачено, що дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Особа, якій виповнилось 14 років, може сама звернутись до суду із заявою, зокрема про стягнення аліментів. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 23 серпня 2023 року у справі № 707/1319/22. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 32 ЦК України неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Так, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду у порядку ст. 18 Сімейного кодексу України із вказаним позовом як особа, що досягла 14-річного віку. Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що на користь відповідачки [PERSON] проводиться примусове стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] з його батька - відповідача [PERSON] . Також, встановлено, що неповнолітній позивач не проживає з матір`ю, на користь якої стягуються аліменти на його утримання із батька - відповідача [PERSON] , а отже, відповідачка [PERSON] втратила право на їх отримання, одночасно, за вищевказаних обставин, позивач такого права набув на підставі ст. 179 СК України. Таким чином, у [PERSON] виникло право на отримання аліментів у рівних частках з обох батьків, і вказане право має пріоритетне значення над правами батьків. Під час судового розгляду відповідачі не заперечували проти розміру аліментів, який заявлений позивачем до стягнення, по 1/4 частині від доходів кожного з батьків, а тому судом вважається розмір заявлених аліментів таким що відповідає вимогам закону та матеріальному становищу відповідачів. Суд не висловлює своєї позиції стосовно заявлених позивачем тверджень щодо неналежного виконання матір`ю - відповідачкою [PERSON] своїх обов`язків щодо використання аліментів які були стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , так як законодавством визначений окремий порядок розгляду таких питань, а крім того, вказані обставини хоча і мають суттєве значення, але не є вирішальними для розгляду судом вимог щодо стягнення аліментів та їх розміру.Також судом приймається до уваги наявність вимог щодо припинення стягнення аліментів за рішенням суду від 24.03.2022 у справі №947/4236/22, та враховуючи зміну порядку стягнення аліментів - замість стягнення аліментів на користь матері, з якою проживав син на стягнення у рівних частках з обох батьків на користь самої дитини, вважає що дані вимоги підлягають задоволенню. Водночас, наявність саме таких вимог та порядок їх настання - припинення відбувається лише після набрання рішенням законної сили, а також факту фактичної зміни порядку стягнення аліментів, так як в інтересах позивача - на його утримання аліменти вже були стягнуті за судовим наказом, суд вважає, що критеріям розумності і справедливості буде відповідати початок нового стягнення водночас із припиненням стягнення за судовим наказом від 21.01.2021, тобто із моменту набранням сили даного рішення про стягнення аліментів на утримання позивача у рівних частках з обох батьків безпосередньо на користь позивача. У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідачів на його користь аліментів у заявленому ним розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду 05 січня 2021 року та до досягнення дитиною, повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 182 СК України та припинення у зв`язку із цим стягнення аліментів із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , що здійснюється на підставі судового наказу № 553/1/21, виданого 11.02.2021 Ленінським районним судом м. Полтави, оскільки це відповідатиме як інтересам неповнолітньої дитини - позивача [PERSON] , так і відповідачів по справі, а також не суперечитиме ч. 4 ст. 273 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по аліментам. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом; за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Згідно ч. 3 ст. 71 вказаного Закону, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, зокрема, п. 2) подання заяви стягувачем або боржником. Згідно ч. 8 ст. 71 Закону, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідачем [PERSON] внаслідок неналежного виконання ним своїх обов`язків допущено заборгованість по сплаті аліментів, що утворилася за судовим наказом № 553/1/21, виданому Ленінським районним судом м. Полтави 11.02.2021, суд вважає, що в цій частині позовних вимог позов підлягає до задоволення, а саме стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на підставі судового наказу № 533/1/24, виданого 11.02.2021 Ленінським районним судом м. Полтави у розмірі 41 343 грн 25 к., яка виникла станом на 31.12.2024. Розподіл судових витрат. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 2 500,00 грн., суд зазначає таке. Згідно частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частин 1-6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд не вбачає підстав для стягнення заявленої суми судових витрат у виді правничої допомоги за недоведеністю її належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] судового збору на користь держави в сумі в сумі 2 422,40 грн та з відповідача [PERSON] судового збору на користь держави в сумі в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved