Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лавріщева Олега Анатолійовича спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 30 листопада 2023 року [PERSON] подано заяву про визнання позову. 17 січня 2024 року на виконання вимог Ухвали суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лавріщевим Олегом Анатолійовичем надано належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 24 червня 2024 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Слобожанську селищну\~раду Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Третя особа Слобожанська селищна рада Дніпровського\~району Дніпропетровської області про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його особистого електронного кабінету, однак представник у судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст. ст. 12, 13 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на\~засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідним братами. Батьками [PERSON] та [PERSON] були: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у віці 82 років помер [PERSON] , а [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] . Дані обставини підтверджуються наданими суду копіями свідоцтв про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належав батькові на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Олександрівською селищною радою 12 грудня 2000 року. Право власності за батьком належним чином зареєстровано в Комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 12 грудня 2000 року, записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим № 617; та земельної ділянки площею 0,12 га в межах згідно з планом, розташованої на території: [ADDRESS] ,- Олександрівської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 266 від 29 жовтня 1997 року. З наданої суду копії спадкової справи за життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не складали. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі). На час смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] - відповідач по справі. Страшний [PERSON] проживав та був зареєстрований за іншою адресою. Ніхто зі спадкоємців після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] - відповідач по справі згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї. 19 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до [PERSON] , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . За заявами [PERSON] заведені спадкові справи: ?після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , номер у Спадковому реєстрі 71117101, номер у нотаріуса 43/2023, ?після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , номер у Спадковому реєстрі 71117034, номер у нотаріуса 42/2023. Постановою Лавріщєва Олега Анатолійовича, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області №1/02-31 від 21 серпня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно до вимог ст. 1270 ЦК України [PERSON] мав прийняти спадщину впродовж шести місяців з дня її відкриття, а саме до 05 квітня 2023 року (спадщина відкрилась [INFO] ). Але він пропустив строк для прийняття спадщини і звернувся з відповідною заявою лише 19 серпня 2023 року, тобто через чотири місяці після збігу строку для прийняття спадщини. Що стосується прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , то [PERSON] дотримався вимог ст. 1270 ЦК України. Частиною 2 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Але вказана норма не може бути використана, оскільки до складу спадкоємців, які прийняли спадщину, входить дружина спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . За результатами пошуку у Спадковому реєстрі інформації про наявність реєстрації заведення будь-яким нотаріусом спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , було з`ясовано, що станом на 19 серпня 2023 року спадкова справа будь-яким нотаріусом не заводилася. Вказані обставини підтверджують, що будь-хто зі спадкоємців [PERSON] не звертався до нотаріуса та не подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За результатом пошуку у Спадковому реєстрі інформації про наявність реєстрації заповітів складених [PERSON] було встановлено, що [PERSON] заповітів не складав. Судом становлено, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , по поважній причині. 24 лютого 2022 року Росія розпочала повномасштабне вторгнення в Україну. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який діє і по теперішній час. [PERSON] є військовослужбовцем - головним сержантом в/ч [NUMBER] з лютого 2022 року. В березні 2022 року стан здоров`я погіршився, оскільки збільшилось фізичне навантаження під час несення військової служби. Згідно свідоцтва про хворобу № 3962 від 05.06.2022 року військово-лікарської комісії в/ч [NUMBER] захворювання [PERSON] пов`язано з проходженням військової служби. 02 вересня 2022 року [PERSON] переніс хірургічне втручання та йому було зроблено операцію на хребті. 13 вересня 2022 року [PERSON] був госпіталізований в Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний Лиман» Дніпропетровської обласної ради», де перебував до 21 вересня 2022 року, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2681. Згідно довідки військово-лікарської комісії № 4546 від 21 вересня 2022 року в ході огляду ВЖ в/ч [NUMBER] [PERSON] визначено стан після операції, з вираженим больовим, м`язово-тонічним синдромом та спінальною переміжною кульгавістю. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. 02 листопада 2022 року [PERSON] був госпіталізований в стаціонарне неврологічне відділення Комунального некомерційного закладу «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради, де перебував по 16 листопада 2022 року з діагнозом: неврит лицевого нерву права з помірно вираженим парезом мімічних м`язів обличчя. Дисциркуляторна енцефолапатія І ст. з вестибулопатією на тлі ГХ П ст., атеросклерозу судин головного мозку. Згідно довідки військово-лікарської комісії № 1973 від 01 грудня 2022 року [PERSON] визнаний обмежено придатним до військової служби, непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Довідкою військово-лікарської комісії № 4844 від 20 липня 2023 року [PERSON] визнаний обмежено придатним до військової служби, непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Згідно довідки № 350-07/1-23 від 21 липня 2023 року [PERSON] заплановано оперативне втручання в медичному центрі «багуіз ТОВ «Едотехномед»: Ендопротезування колінного суглобу з діагнозом: Гонартроз первинний двосторонній ПІ стадія. Стискання нервових корінців та сплетень при спондильозі поперекового відділу хребта. Початок стаціонарного лікування - 08.09.2023 року. Передопераційне обстеження - 04.09.2023 року. Період стаціонарного лікування буде визначено в залежності від стану здоров`я пацієнта. Таким чином, за станом свого здоров`я та у зв`язку з перебуванням на військовій службі під час воєнного стану [PERSON] не мав можливості своєчасно у передбачений законом строк звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття\~спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За положеннями ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд приймає до уваги наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та вважає їх поважними, враховуючи принцип верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням трьохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає такий строк достатнім для реалізації позивачем права на подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved