Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У жовтні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 18 листопада 2016 року банк уклав з відповідачем кредитний договір б/н, відповідно до якого надав останньому на споживчі потреби кредит шляхом видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту), який встановив у розмірі 187 000 грн, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 37,2 % річних від розміру заборгованості за кредитом (з 01 серпня 2020 року розмір процентів зменшено до 36 % річних; з 01 березня до 01 квітня 2022 року проценти не нараховувалися; з 01 квітня 2022 року розмір процентів зменшено до 20,4 % річних; з 01 серпня 2022 року розмір процентів зменшено до 12 % річних). У разі порушення позичальником умов кредитного договору нарахування процентів здійснюється у подвійному розмірі. Проте позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17 вересня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 215\~246,10 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 198\~506,08 грн; - заборгованість за процентами 16\~740,02 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в окремій заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 18 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (на час розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк») уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (підписаної позичальником), за умовами якого банк зобов`язався надати [PERSON] на споживчі потреби кредит, а відповідач зобов`язався його повернути. Також 22 червня 2020 року сторони підписали оновлену Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, згідно якої банк зобов`язався надати [PERSON] на споживчі потреби строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації) кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту) з максимальним розміром у 200\~000 грн, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (7 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно; у разі прострочення з 31 дня 10 % від заборгованості; у разі прострочення з 181 дня 100 % від заборгованості), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 37,2 % річних та комісії за надання додаткових послуг. У разі порушення позичальником зобов`язання проценти підлягають до нарахування у подвійному розмірі. Також 23 серпня 2022 року сторони підписали оновлену Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з додатковою угодою, згідно якої банк зобов`язався надати [PERSON] на споживчі потреби строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації) кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту) з максимальним розміром у 200\~000 грн, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (7 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно; у разі прострочення з другого місяця прострочення 10 % від заборгованості), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 12 % річних та комісії за надання додаткових послуг. У разі порушення позичальником зобов`язання проценти підлягають до нарахування у подвійному розмірі. Згідно\~ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ч. 1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Суд встановив, що позичальник умови договору належним чином не виконував. Згідно наданого банком розрахунку станом на 17 вересня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 215\~246,10 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 198\~506,08 грн; - заборгованість за процентами 16\~740,02 грн. Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитний договір не містить умов щодо сплати позичальником процентів. Такі умови були узгоджені сторонами лише 22 червня 2020 року з підписанням оновленої Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Таким чином, нарахування банком процентів до 21 червня 2020 року не мало під собою правового підґрунтя. Однак банк за період з 17 січня 2020 року до 21 червня 2020 року здійснював нарахування процентів та подальше їх списання шляхом їх включення до заборгованості за тілом кредиту, що призвело до штучного збільшення такої заборгованості. Хоча, як раніше встановлено судом, такі дії банку до 21 червня 2020 року суперечили умовам кредитного договору, який не передбачав умов щодо нарахування процентів. За рахунок таких операції заборгованість за кредитом штучно збільшилася на 21\~477,31 грн (4-та колонка розрахунку заборгованості). Аналогічні дії банку, починаючи з 22 червня 2020 року не суперечать умовам кредитного договору, оскільки починаючи з цієї дати сторони погодили між собою плату за користування кредитом (проценти) та її розмір. Тому проценти, безпідставно нараховані та зараховані до заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21\~477,21 грн підлягають виключенню з такої заборгованості. Враховуючи встановлені обставини, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню заборгованість: за кредитом у розмірі 177\~028,77 грн (198\~506,08 грн (заборгованість за кредитом, що складається з тіла та процентів) 21\~477,31 грн (проценти, зараховані до заборгованості за кредитом до 21 червня 2022 року)); заборгованість за процентами 16\~740,02 грн., а всього в загальному розмірі 193\~768,79 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 2\~325,17 грн судового збору.

Outcome: partial