Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

В жовтні 2024 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, посилаючись на те, що 20.10.2018 року уклали шлюб, від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказують, що через пений час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне госопдарство не ведеться. Зазначають, що між подружжям досягнуто згоду стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Відповвідно до договору [PERSON] , залишається проживати з батьком. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2024 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. В судове засідання заявники не з`явилися, подавши до суду клопотання, в якому підтримали подану заяву та просили справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2018 року, зареєстрованого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 777. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Одночасно з поданням заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, заявниками було подано нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, про визначення місця проживання дитини, відповідно до якого місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , є місце проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. У відповідності до ч. 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved