Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом з урахуванням уточнень до [PERSON] , в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 21/100 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з будинку літ. "А" жилою площею 39.6 кв.м., будинку літ. "Б", жилою площею 17,1 кв.м. двох льохів, двох сараїв, одної убиральні, паркану та скасувати (припинити) державну реєстрацію права власності [PERSON] на 21/100 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з будинку літ. "А" жилою площею 39.6 кв.м., будинку літ. "Б", жилою площею 17,1 кв.м. двох льохів, двох сараїв, одної убиральні, паркану. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до Договору дарування № 1-2360 від 20.06.1979 року вона є власником 1/4 частини домоволодіння у [ADDRESS] , на земельній ділянці розташовано будинок літ. «А», жилою площею 39.6 м2; будинок літ. «Б», жилою площею 17.1 м2; два льохи, два сараї. Відповідно до Договору дарування № 1-2360 від 20.06.1979 року прізвище обдарованої особи зазначено « [PERSON] ». 16.02.2024 року вона, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , в результаті чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-181 від 29.01.1982 року [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] право власності на 21/100 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , домоволодіння складається з будинку літ. «А» жилою площею 39,6 м2, будинок літ. «Б», жилою площею 17.1 м2 двох льохів, двох сараїв, одної убиральні, паркану. Упродовж тривалого часу позивач одноособово користується, слідкує, обслуговує в межах своїх можливостей, житловий будинок літ. «Б» за адресою: [ADDRESS] з урахуванням 21/100 частини, що належить на власності [PERSON] . Позивач сплачує податок на землю замість [PERSON] , намагається не допустити повної руйнації житлового будинку літ. «Б», постійно укріплюючи стіни будинку. Позивач користується частиною житлового будинку літ. «А» жилою площею 39.6 м2, що належить [PERSON] на праві власності. Житловий будинку літ. «А» перебуває в задовільному стані, придатний проживання, в будинку періодично відбуваються поліпшення та проводяться ремонтні роботи. [PERSON] не з`являється за адресою місцезнаходження домоволодіння в [ADDRESS] приблизно з 1980 року. Жодної достовірної інформації про місце перебування [PERSON] , [PERSON] не має, відомості на підтвердження факту смерті [PERSON] у неї відсутні, відомостей про перехід права власності від [PERSON] на користь інших осіб також немає. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2024 року матеріали вищевказаної цивільної справи було направлено до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду по суті відповідно до ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Бубліченко М.В. у судове засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву в якій просить розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що 20.06.1979\~року [PERSON] \~отримала в\~подарунок від\~ [PERSON] у\~власність 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розташовано будинок літ. «А» жилою площею 39,6 м2, будинок літ. «Б», жилою площею 17.1 м2, двох льохів, двох сараїв, що підтверджується копією договору Дарування від 20.06.1979 року, за реєстром № 1-2360, посвідченого старшим державним нотаріусом п`ятої Харківської державної нотаріальної контори Леоновою Б.А. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00043628770 від 16.02.2024 року вбачається, що 23.08.1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-181, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] право власності на 21/100 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , домоволодіння складається з будинку літ. «А» жилою площею 39,6 м2, будинок літ. «Б», жилою площею 17.1 м2 двох льохів, двох сараїв, одної убиральні, паркану. Відповідно до\~письмових пояснень\~ [PERSON] ,\~який мешкає\~за адресою:\~ [ADDRESS] вбачається,\~впродовж 20\~років [PERSON] \~добросовісно опікувалась\~будівлею за\~адресою [ADDRESS] цей час позивачка утримувала цю аварійну споруду від руйнування, через те що власник споруди взагалі не з`являється за даною адресою і не утримував її в належному стані. Взимку цього року стіна будівлі обвалилася і зараз представляє загрозу, тому що знаходиться посеред садової ділянки [PERSON] . Споруда підлягає негайному зносу. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , який є сусідом [PERSON] та володіє 29/100 часткою будинку, за адресою [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] , який є власником 21/100 частини відповідного до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.1982 року зник безвісти. [PERSON] не бачив [PERSON] за даною адресою з 2000 року, за час його проживання за цією адресою. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] не з`являвся за адресою [ADDRESS] з 1980 року. Споруда яка належить [PERSON] стоїть занедбаною вже більше 40 років, несе пожежну і фізичну небезпеку, знаходиться в напівзруйнованому стані та потребує зносу. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 23.12.2024 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрований. Суду надано банківські квитанції про сплату земельного податку за адресою: [ADDRESS] з яких вбачається, що позивач з 2002 року сплачувала земельний податок за домоволодіння яке належить [PERSON] . Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених у судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником 1/4 частини домоволодіння у [ADDRESS] , на земельній ділянці розташовано будинок літ. «А», жилою площею 39.6 м2; будинок літ. «Б», жилою площею 17.1 м2; два льохи, два сараї, відповідно до Договору дарування № 1-2360 від 20.06.1979 року. [PERSON] є власником 21/100 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , домоволодіння складається з будинку літ. «А» жилою площею 39,6 м2, будинок літ. «Б», жилою площею 17.1 м2 двох льохів, двох сараїв, одної убиральні, паркану, яку успадкував після смерті [PERSON] .. [PERSON] , будучи власником 1/4 частини домоволодіння у [ADDRESS] утримує територію подвір`я в належному стані, утримує житлові будинки літ. «А» та «Б» з урахуванням 21/100 частини, яка належить [PERSON] , а також сплачує за [PERSON] податок на землю. [PERSON] не з`являється за адресою місцезнаходження домоволодіння, не заявляє своїх законних прав та вимог на володіння цим майном. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжував відкрито, безперервно володіти майном, розташованим за адресою: [ADDRESS] , що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, крім того, відповідачем жодних заперечень щодо позову не надано, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю та доходить висновку про доведеність вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved