Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.08.2018 року Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №214. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу позивач мотивує тим, що подружнє з відповідачем не склалося, тому, що сімейні стосунки між сторонами погіршилися, що призвело до постійних конфліктів. Сімейні стосунки між сторонами як подружжя припинено, сім`я перестала існувати тому шлюб між ними необхідно розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надано суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим проводити розгляд справи без участі сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.08.2018 року Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №214, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2024 року. У подружжя є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що у подружжя сімейне життя не склалося, сімейні стосунки\~між сторонами\~погіршилися,\~що призводить\~до постійних\~конфліктів,шлюбні стосунки фактично припинені, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved