Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

\~\~ 27 січня 2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Донецького національного медичного університету про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 вересня 2020 року її, [PERSON] , було прийнято на посаду провідного фахівця відділу міжнародних зав`язків Донецького національного медичного університету. 16 серпня 2024 року її було звільнено за угодою сторін на підставі ч.1, ст. 36 КЗпП України. В день звільнення позивача, відповідач не здійснив виплату належних позивачу коштів, зокрема, за підприємством залишалася заборгованість в розмірі 4734,18 грн. (3811,02 грн. після утримання податків), що підтверджується довідкою про нарахований та виплачений дохід від 24.09.2024 року № 1980. Фактичний розрахунок з позивачем відбувся лише 25 вересня 2024 року, що підтверджується випискою з мого карткового рахунку про зарахування 3811,02 грн. (копію додаю). Таким чином, в день звільнення 16.08.2024 року з позивачем не було проведено повного розрахунку належних їй коштів, як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України: власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Позивач зазначає, що розмір її середньоденної заробітної плати складає 533,26 грн. Оскільки позивач\~була звільнена\~16\~серпня 2024\~року,\~а фактичний\~розрахунок при\~звільненні з\~нею відбувся\~лише 25\~вересня 2024\~року,\~із відповідача\~на її\~користь підлягає\~стягненню середній\~заробіток за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні у\~розмірі14 931,25 грн. (533,26 грн./день х 28 робочих дні). Просила стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 14\~931,25\~грн.за період\~з 16.08.2024\~року по\~25.09.2024року. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також судом було витребувано у Донецького національного медичного університету належним чином завірену копію довідки про розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] , [INFO] . Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від позивача не надійшло. Відповідно до вимог ЦПК України, відповідачу було направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. 12.02.2025 року на адресу суду від відповідача Донецького національного медичного університету надійшла належним чином завірена копія довідки про розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно\~зі ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами\~ст.43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач з 03.09.2020 року працювала у Донецькому національному медичному університеті. 16.08.2024 року позивача було звільнено з посади провідного фахівця відділу міжнародних зав`язків Донецького національного медичного університету, за угодою сторін, п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. /а.с.7-8, 14/ В день звільнення позивача, відповідач не здійснив виплату належних позивачу коштів, зокрема, за підприємством залишалася заборгованість в розмірі 4734,18 грн. (3811,02 грн. після утримання податків), що підтверджується довідкою про нарахований та виплачений дохід від 24.09.2024 року № 1980. /а.с.15/ Фактичний розрахунок з позивачем відбувся лише 25 вересня 2024 року, що підтверджується випискою з карткового рахунку [PERSON] про зарахування 3811,02 грн. /а.с.16/ Таким чином, в день звільнення 16.08.2024 року з позивачем не було проведено повного розрахунку належних їй коштів, як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України: власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до довідки наданої Донецьким національним\~медичним університетом розмір середньоденної заробітної плати позивача [PERSON] складає 372,09 грн. Згідно положень статі 117 КЗпП України судом можуть бути задоволені позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Таким чином, оскільки позивач була звільнена з роботи 16 серпня 2024 року, час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, станом на 25 вересня 2024 року, складає 29 робочих днів. Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 10 790,61 грн. (372,09грн./день * 29 робочих днів). Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом\~ст.\~116\~КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Отже,\~із відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути середній\~заробіток за\~час затримки\~кінцевого розрахунку\~при звільненні\~в сумі\~10\~790,61 грн. Судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial