Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шуляк Руслан Валерійович, звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій» про визнання договору недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що в листопаді 2019 року [PERSON] оформив з Товариством з обмеженою відповідальністю договір позики №8721616 на суму 3 000, 00 (три тисячі) гривень на строк до 21.03.2020 року. Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за складає 4 500,00 гривень. Інформацію по кредитному договору було взято в Українському бюро кредитних історій. 30.07.2024 року адвокат Шуляк Р.В. звернувся до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з адвокатським запитом, з метою отримання інформації щодо вищезазначеного договору позики №8721616. 01.08.2024 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надало відповідь на адвокатський запит у якій зазначено, що 10.07.2020 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір факторингу №10072020, про що надали копію витягу з договору факторингу №10072020 від 10.07.2020 року, копію витягу з Реєстру прав вимоги №108 від 27.10.2020 до Договору факторингу №10072020 та копію договору №8721616 від 19.11.2019 року. Позивач зазначає, що не отримував від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» примірника договору позики № 8721616, що унеможливлює його ознайомлення з умовами договору, процентною ставкою, порядком сплати заборгованості та іншими положеннями згідно договору. Укладений між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір є договором приєднання. Так, із анкети-заяви про отримання та ознайомлення з інформацією умов кредитування та правил надання банківських послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 19.11.2019 року, слідує, що в ній зазначено особисту інформацію позивача, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку. Однак, заява не містить відомостей про те, що позивач ознайомився з умовами кредитування, правилами надання банківських послуг та отримав ці умови та правила, з якими він погодився. Таким чином, надані документи не підтверджують наявність між сторонами саме кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Крім того, позивач зазначає, що договір позики №8721616 від 19.11.2019 не є доказом, який підтверджує надання позики позивачу та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку. Також відсутня інформація відносно отримання позивачем кредитних коштів у сумі 4 500,00 грн. Тому не можливо встановити чи користувався позивач кредитними коштами та чи вносив власні грошові кошти на погашення заборгованості. Посилаючись на вказані обставини, звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд визнати договір позики №8721616 на суму 3000 гривень на строк до 21.03.2020 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» недійсним; визнати договір факторингу №10072020, укладений між Товариством обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та Товариством обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» недійсним; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій» видалити інформацію із кредитної історії [PERSON] відносно договору позики №8721616. Ухвалою від 06.09.2024 року справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій» про визнання договору недійсним було прийнято до провадження Подільського районного суду м. Києва в складі головуючого судді Войтенко Т.В. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 22.10.2024 року до суду надійшов Відзив від ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», відповідно до змісту якого останні повідомили, що 19.11.2019 р. між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №8721616 шляхом підписання в електронній формі одноразовим ідентифікатором «3WfKGNtIGu», згідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на банківський картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» вих. №16/10-2024-1/ТНПП від 16.10.2024р. За умовами договору №8721616 грошові кошти у сумі 3000,00 грн. надані [PERSON] у користування під акційні 0,01 % в день на строк 30 днів, розмір процентів за прострочену позику у день 2,70 %, дата повернення позики 19.12.2019 року. [PERSON] здійснював часткове погашення заборгованості за договором №8721616 від 19.11.2019 р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з платіжної карти № [NUMBER] , а саме: 20.12.2019р., сума 9,00 грн.; 20.01.2020 р., сума 1 392,00 грн.; 20.02.2020 р., сума 1 400, 00грн.; 20.02.2020 р., сума 50,00 грн.; 28.03.2020 р., сума 1 882,00 грн., що також підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова Компанія Фінекспрес», вих. №16/10-2024-1/ТНПП від 16.10.2024 р. Проте, в порушення умов договору №8721616 від 19.11.2019р., [PERSON] зобов`язань перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в повному обсязі не виконав, станом на 27.10.2020 р. заборгованість становила 4 500,00 грн. 10.07.2020року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір факторингу №10072020. Відповідно до п.1.1. Договору №10072020 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта та відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно реєстру прав вимог №108 від 27.10.2020 р. до договору факторингу №10072020 від 10.07.2020р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до [PERSON] за договором №8721616 від 19.11.2019р. у загальному розмірі 4 500,00 грн. Отже, права вимоги до боржника [PERSON] ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло 27.10.2020року. Посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. 24.10.2024 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Шуляка Р.В. надійшла Відповідь на відзив, в якій представник заперечує проти відзиву відповідача ТОВ «ФК «Профіт Капітал», оскільки обґрунтування та вимоги, які зазначені у відзиві на позовну заяву є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес», вих. №16/10-2024-1/ТНПП від 16.10.2024р. позивач виконав розрахунок щодо зобов`язання перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у розмірі 4 713,60 гривень, що складається з тіла кредиту та нарахованих відсотків. Відтак, позивач виконав покладені на себе зобов`язання перед відповідачем 1, однак останні продовжували нараховувати заборгованість. Крім того, з моменту останнього грошового зарахування за договором позики №8721616 від 19.11.2019 року, а саме 28.03.2020 року сплинуло 4 роки, що перевищує термін спеціальної позовної давності. Відповідач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не звертався до суду з метою захисту своїх прав, щодо стягнення заборгованості за договором позики через відсутність у нього підстав, оскільки [PERSON] , виконав зобов`язання у повному обсязі. Відтак, представник позивача просить суд прийняти Відповідь на відзив, вважати доводи ТОВ «ФК «Профіт Капітал» безпідставними та задовольнити позов в повному обсязі. 30.10.2024 року до суду надійшов Відзив на позовну заяву від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір позики, відповідно до якого позивачу було передано у власність 3 000,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок. Договір укладався дистанційно в електронній формі, тому доводи позивача про те, що договір не є доказом, який підтверджує надання позики та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку є безпідставними. Також відповідач зазначає, що до моменту укладення договору [PERSON] надавалась можливість ознайомитись з умовами договору та правилами надання грошових коштів у позику на умовах повернення позики в кінці строку, які розміщені на сайті Товариства. Так, позичальником було підписано (акцептовано) оферту одноразовим ідентифікатором, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору. Умови, відповідно до оферти від 19.11.2019 року, що були запропоновані позивачу та узгоджені сторонами правочину, оскільки [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті товариства подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання позики шляхом натискання кнопки «Згоден», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було використано для підтвердження укладення договору. Підписавши договір, позичальник підтвердив, що вивчив умови договору та правила надання грошових коштів у позику, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Крім того, перерахування коштів [PERSON] здійснено за номером банківської карти платіжною системою ТОВ «ФК «Фінекспрес», що підтверджується листом товариства. Згідно листа, компанія не здійснює операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Таким чином, ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» безпосередньо не здійснює перерахування грошових коштів на рахунки позичальників. Перерахування здійснюються платіжною системою ТОВ «ФК «Фінекспрес». Так, відповідачем в повному обсязі виконано обов`язок щодо перерахування коштів позичальнику, а тому твердження позивача є безпідставними. Факт виконання засвідчує відповідний лист ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес». В зв`язку з чим вимоги позивача похідного характеру щодо визнання договору факторингу недійсним є безпідставними. Відтак, ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» просить відмовити в задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи без участі позивача та його представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача 1 - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача 2 - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» необхідних кредитів» у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на офіційному сайті ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в мережі Інтернет розміщено «Правила надання грошових коштів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору на умовах і в порядку, що визначені ними. 19.11.2019 [PERSON] звернувся до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» із заявкою на отримання кредиту, що відповідно до умов Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», є акцептом на укладення кредитного договору, що підтверджується копією договору та описом дій клієнта [PERSON] в ІТС ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Отже, 19.11.2019 р. між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №8721616 шляхом підписання в електронній формі одноразовим ідентифікатором «3WfKGNtIGu» (а.с. 22). За умовами договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит (кредити) позичальнику в межах ліміту кредитної лінії, на основі заяви (заяв) позичальника та за умови їх схвалення, і позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму наданого кредиту та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. За умовами договору №8721616 грошові кошти у сумі 3000,00 грн. надані [PERSON] у користування під акційні 0,01 % в день на строк 30 днів, розмір процентів за прострочену позику у день 2,70 %, дата повернення позики 19.12.2019 року. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на банківський картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» вих. №16/10-2024-1/ТНПП від 16.10.2024р. [PERSON] здійснював часткове погашення заборгованості за договором №8721616 від 19.11.2019 р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з платіжної карти № [NUMBER] , а саме: 20.12.2019р., сума 9,00 грн.; 20.01.2020 р., сума 1 392,00 грн.; 20.02.2020 р., сума 1 400, 00грн.; 20.02.2020 р., сума 50,00 грн.; 28.03.2020 р., сума 1 882,00 грн., що також підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова Компанія Фінекспрес», вих. №16/10-2024-1/ТНПП від 16.10.2024 р. Втім, в порушення умов договору №8721616 від 19.11.2019р., [PERSON] зобов`язань перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в повному обсязі не виконав, станом на 27.10.2020 р. заборгованість становила 4 500,00 грн. 10.07.2020року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір факторингу №10072020. Відповідно до п.1.1. Договору №10072020 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта та відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно реєстру прав вимог №108 від 27.10.2020 р. до договору факторингу №10072020 від 10.07.2020р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до [PERSON] за договором №8721616 від 19.11.2019р. у загальному розмірі 4 500,00 грн. Отже, права вимоги до боржника [PERSON] ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло 27.10.2020року. Позивач вважає, що кредитний договір є недійсним, адже позивач не отримав Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заява на отримання кредитних коштів не містить умови кредитування; відповідачі не надали позивачу первинних документів, на підставі яких можна було б встановити дійсну заборгованість та переконатися в правильності нарахування заборгованості у розмірі 4500 грн.; договір не містить підпису позивача, тому не є доказом виникнення кредитних правовідносин, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що оспорюваний кредитний договір було підписано одноразовим ідентифікатором (а.с. 96). [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті товариства подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики шляхом натискання кнопки «Згоден», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було використано для підтвердження укладення договору. Підписавши договір, позичальник підтвердив, що вивчив умови договору та правила надання грошових коштів у позику, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Встановлено, що [PERSON] здійснював часткове погашення заборгованості за договором №8721616 від 19.11.2019 р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з платіжної карти № [NUMBER] . (а.с.118). Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: (1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; (2) наявність підстав для оспорення правочину; (3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова ОП КЦС ВС від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили». Тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним, суд повинен встановити підстави для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, на момент вчинення оспорюваного правочину. У конкретному випадку суд не встановив, а позивач не довів, що на момент укладення між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору №8721616 від 19.11.2019р. були наявні передбачені ст. 203 ЦК України підстави, які б вказували на недійсність правочину. В свою чергу відповідачі довели, що кредитний договір укладався та виконувався позивачем впродовж певного часу, згодом - утворилася заборгованість. Непогодження з умовами надання кредиту, доводи про завищену проценту ставку, не вказують на недійсність правочину. Відтак, [PERSON] у задоволенні його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання кредитного договору недійсним слід відмовити. Що стосується недійсності договору факторингу, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У конкретній справі позовна заява не містить обґрунтування підстав, з яких суд міг би констатувати недійсність переходу права вимоги від первісного кредитора до його правонаступника як в цілому, так і в частині переходу права вимоги за договором №8721616 від 19.11.2019р. Відтак, не підлягають задоволенню вимоги повивача про визнання недійсним договору факторингу №10072020, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Вимога про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних Історій» видалити інформацію із кредитної історії [PERSON] відносно договору позики №8721616 є похідною від первісної вимоги про недійсність договору, у задоволені якої відмовлено, відтак, не підлягає задоволенню як похідна від первісної вимоги. Також суд звертає увагу на те, що така вимога заявлена до третьої особи, а не до відповідачів, тобто заявлена до осіб, які не повинні відповідати за цією вимогою, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. За таких обставин, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача та не компенсуються за рахунок відповідачів, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. На підставі статей 16, 203, 215, 216, 512, 514, 636, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed