Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

07.11.2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Горбенко В.О. звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом із позивачкою. Відповідач добровільно не приймав участі в утриманні доньки. Тому на примусовому виконанні у Голованівському відділі ДВС перебуває виконавче провадження АСВП № 4967211 про стягнення з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Однак визначений розмір аліментів не покриває додаткових витрат на дитину, оскільки з 01.09.2024 року донька є студенткою І курсу денної форми навчання факультету інформаційних систем та технологій освітнього рівня «Бакалавр» Європейського університету ІV рівня акредитації, спеціальність 122 «Комп`ютерні науки». Навчання проводиться на контрактній основі, стипендії донька не отримує. Загальна вартість освітньої послуги становить 124\~000 грн., однак сюди не входить оплата за проживання в гуртожитку. За перше півріччя навчання вона сплатила 12\~300 грн. Оскільки навчальний заклад знаходиться в іншому місті, то донька проживає в гуртожитку навчального закладу. Вартість проживання складає 9\~800 грн. Крім того, для забезпечення процесу навчання вона придбала доньці ноутбук марки «ACER» вартістю 24\~500 грн. Зазначила, що відповідач є здоровою фізичною особою, займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує дохід. Сума додаткових витрат на дитину складає 59\~200 грн. За таких обставин просила стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на навчання спільної доньки, які були здійснені нею в сумі 29\~300 грн. Ухвалою суду від 08.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2024 року за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 10.12.2024 року відкладено розгляд наданої справи на 13.01.2025 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. 06.01.2025 року представник позивачки Горбенко В.О. надіслала через систему Електронний суд заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначила, що при складанні позову були допущені помилки в підрахуванні загальної суми, яку вона просить стягнути з відповідача. За таких обставин просила стягнути з відповідача на користь позивачки 23\~300 грн., що складає 50 % від сплачених позивачкою додаткових витрат на дитину. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. 13.01.2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді Маржиної Т.В. у відпустці. Розгляд справи відкладено на 31.01.2025 року. Відповідачу було направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повістки та документи відповідачу направлялася за останнім відомим зареєстрованим та фактичним місцем проживання, проте повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 31.01.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Сторони про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.04.2007 року Болеславчицькою сільською радою Первомайського району Миколаївської області Україна /а.с.12/. Після розірвання шлюбу між сторонами донька сторін залишилася проживати з матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] /а.с.26/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.11.2015 року відділом ДРАЦС по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 25. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » /а.с.11/. З договору про навчання № 11966401 від 22.08.2024 року вбачається, що [PERSON] є студенткою Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» на денній формі навчання. Строк навчання становить 4 роки. Вартість навчання складає 124\~000 грн. /а.с.23-24/. [PERSON] , 2007 року народження, дійсно є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету інформаційних систем та технологій освітнього рівня «Бакалавр» Європейського університету ІV рівня акредитації. Спеціальність: 122 «Комп`ютерні науки». Наказ про зарахування № 1015-с від 22.08.2024 року. Початок навчання: 02.09.2024 року. Термін закінчення: 30.06.2028 року. Навчання проводиться на контрактній основі, стипендії не отримує. Зазначене підтверджується довідкою, виданою Приватним ВНЗ Європейський університет № 2021 від 12.09.2024 року /а.с.25/. Відповідно до фіскального чеку від 14.08.2024 року була проведена оплата за навчання [PERSON] в сумі 12\~300 грн. /а.с.21/. Крім того, з квитанції до прибуткового касового ордеру № 1910 від 14.08.2024 року та платіжної інструкції № 0.0.3869254536.1 від 09.09.2024 року, а також з платіжної інструкції № 0.0.3932285313.1 від 09.10.2024 року вбачається, що була здійснена оплата за проживання в гуртожитку Європейського університету «ПВНЗ» [PERSON] в сумі 4\~200 грн., 2\~800 грн. та 2\~800 грн. відповідно /а.с.18-20/. Згідно товарного чеку від 12.10.2024 року було придбано ноутбук ACER 15 EX 215-55-563, вартість якого становить 24\~500 грн. /а.с.17/. Позивачка стверджує, що самостійно здійснила оплату за навчання доньки [PERSON] у вищому навчальному закладі, проживання в гуртожитку та придбала їй ноутбук. Відповідач такі обставини не оспорює. З відповіді Голованівського відділу ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 34110/30.2-25 від 24.10.2024 року вбачається, що на їх виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 4967211 з примусового виконання виконавчого листа № 2-368 від 21.09.2007 року, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] /а.с.9/. Згідно розрахунку, проведеного за боржником [PERSON] на підставі примусового виконання виконавчого листа (судового наказу) № 2-368, виданого Голованівським районним судом 02.02.2009 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання дитини, станом на 24.10.2024 року сукупний розмір заборгованості складає 3\~216 грн. /а.с.7-8/. Відповідно до ст. 185 СК України\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо).\~2.\~Розмір участі\~одного з\~батьків у\~додаткових витратах\~на дитину\~в разі\~спору визначається\~за рішенням\~суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути, наприклад, документи, які підтверджують відповідний стан здоров`я дитини, її навчання та розвиток, і свідчать про необхідність додаткових витрат на дитину (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування, оплатне навчання, репетиторство тощо). Відповідно до\~принципу №\~7\~Декларації прав\~дитини,\~яка проголошена\~Генеральною Асамблеєю\~ООН 20.11.1959\~року,\~ дитина\~має право\~на здобуття\~освіти,\~яка має\~бути безоплатною\~та обов`язковою,\~щонайменше на\~початкових рівнях.\~Дитині має\~надаватися освіта,\~яка сприятиме\~її загальному\~культурному розвитку\~і завдяки\~якій вона\~зможе,\~на основі\~рівності можливостей,\~розвинути свої\~здібності та\~особистий світогляд,\~а\~також усвідомити\~моральну та\~соціальну відповідальність\~і стати\~корисним членом\~суспільства. Найкраще\~забезпечення інтересів\~дитини має\~бути керівним\~принципом для\~тих,\~хто несе\~відповідальність за\~її освіту\~і навчання;\~насамперед таку\~відповідальність несуть\~її батьки. Дитині має бути забезпечена повна можливість відпочинку та ігор, спрямованих на цілі освіти; суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права. Аналогічні положення закріплені статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей,\~ незалежно від того,\~ здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити повністю. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved