Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У серпні 2024 року позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 01.12.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6335097842, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 87 000,00 грн. строком на 48 місяців та зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 2,69 % - щомісячні проценти, за ставкою 11,98 % - річні проценти. 20.09.2021 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» уклали договір факторингу №200921, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №6335097842 від 01.12.2020. Всупереч умовам договору відповідач тривалий час своєчасно не вносила платежів за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 07.08.2024 у неї утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 107 422,61 грн., із яких: 62 117,51 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 35 884,60 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена); 9 420,50 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена). Оскільки досудове врегулювання спору результату не дало, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 107 422,61 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 11.09.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 04.11.2024 відповідач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що за період з 21.12.2020 по 23.03.2023 нею було сплачено позивачу заборгованість за кредитним договором №6335097842 від 01.12.2020 в розмірі 74 130,00 грн., тобто тіло кредиту. На підтвердження зазначеного відповідач долучила до заяви квитанції про оплату. У судове засідання представник позивача не з`явився, в змісті позовної заяви зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.12.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6335097842 та на наступних умовах: розмір кредиту 87 000,00 грн., з якого: 70 000,00 грн. - надання грошових коштів відповідачу, шляхом безготівкового переказу, 16 800,00 грн. - оплата страхового платежу за договором страхування №6335097842-С від 01.12.2020 та 200,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»; строк кредитування 48 місяців. 01.12.2020 між цими ж сторонами було підписано паспорт кредиту №5097842. Встановлено також, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на виконання умов кредитного договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 70 000,00 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією №І242140860 від 01.12.2020. Крім цього, позивачем до позовної заяви додано витяг з реєстру оплачених відповідачем страховок ЗАТ «СК «ТАС» на суму 16 800,00 грн. та на суму 200,00 грн. - електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» на три місяці. 20.09.2021 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» уклали договір факторингу №200921, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №6335097842 від 01.12.2020. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №200921 від 20.09.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6335097842 від 01.12.2020, що підтверджується актом прийому-передачі документів від 30.09.2021 та платіжною інструкцією №768960451 від 20.09.2021. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач стверджує, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору №6335097842 від 01.12.2020, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 107 422,61 грн., з яких: 62 117,51 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 35 884,60 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена); 9 420,50 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). З матеріалів справи судом встановлено, що кредитний договір №6335097842 від 01.12.2020, укладений між первісним кредитором та відповідачем, містить підписи сторін та всю необхідну інформацію. Відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору №6335097842 від 01.12.2020, що вбачається з поданої нею 04.11.2024 до суду заяви. Разом з цим, судом встановлено, що за період з 21.12.2020 по 23.03.2023 відповідач внесла кошти в погашення заборгованості за кредитним договором №6335097842 від 01.12.2020 в загальному розмірі 74 130,00 грн., що підтверджується квитанціями, а саме: шість квитанцій по 4 650,00 грн. (27 900,00 грн.) та десять квитанцій по 4 623,00 грн. (46 230,00 грн.). При зверненні з даним позовом позивачем долучено розрахунок заборгованості, відповідно до якого відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 107 422,61 грн. Однак, зазначений розрахунок заборгованості суд не може покласти в основу рішення у справі, оскільки вказаний розрахунок здійснений АТ «ТАСКОМБАНК», а не первісним позикодавцем ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», він не є первинним документом та не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018. Крім того, з вказаного розрахунку неможливо встановити формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, а також такий розрахунок не містить відображення сплати відповідачем боргу на загальну суму 74 130,00 грн. за період з 21.12.2020 по 23.03.2023. Тобто, даний розрахунок не є належним доказом суми заборгованості в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України. Відповідний правовий висновок міститься в Постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 01.02.2023 №199/7014/20 в якій суд, встановивши, що на підтвердження наявності в особи заборгованості за кредитним договором було надано лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача боргу за спірним кредитним договором. За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 01.12.2020 відповідач [PERSON] звернулася до первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала кредитний договір №6335097842 від 01.12.2020, шляхом приєднання до умов викладених у паспорті та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в редакції від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомилася і погодилася, підписуючи договір. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором - приєднанням є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови отримання фінансових кредитів, що розміщені на офіційному сайті первісного кредитора (www.kreditmarket.ua) змінювалися ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі, що врегульовано ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування». Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. З матеріалів справи судом встановлено, що в кредитному договорі №6335097842 від 01.12.2020 розмір процентної ставки за користування кредитними коштами не зазначено. За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача процентів відсутні. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed