Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди завданої залиттям квартири та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору-купівлі продажу квартири, посвідченого нотаріально 17.11.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Чернівецької області Соколик О.О. Над квартирою позивача у вказаному будинку знаходиться квартира [ADDRESS] , яка належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСС №253580 від 31.05.2005 року, виданого Першою Чернівецькою держнотконторою згідно інформації з Державного реєстру речових прав. 22.05.2023 року власником квартири [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище, було ушкоджено квартиру позивача внаслідок залиття у приміщеннях стелі кухні в набагато більшому розмірі, загальною площею 3.5 кв.м. з проникненням вологи до квартири [PERSON] , про що складено 22.05.2023 року акт за участю працівників КП «Містосервіс», позивача та власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , якій був вдома, надав оглянути свою квартиру в зв`язку з чим було встановлено причину залиття: халатне відношення до сантехнічних приладів мешканця квартири [ADDRESS] . Від підпису в акті власник квартири відмовився. 04.06.2024 року власником квартири [ADDRESS] , яка находиться поверхом вище, було ушкоджено квартиру позивача внаслідок залиття у приміщенні стелі на кухні із проникненням вологи до квартири [PERSON] , про що складено 04.06.2024 року акт за участю працівників КП «Містосервіс» та позивача. На момент складання акту власника квартири не було. Огляд квартири позивача та квартири відповідача №8 проводився у [PERSON] присутності за участі працівників КП «Містосервіс», техніка доглядача [PERSON] та сантехніка [PERSON] . Вказані винні дії власника квартири [ADDRESS] , пов?язані з безвідповідальним відношенням до санітарно-технічного та інженерно-технічного обладнання в квартирі [ADDRESS] . На законну вимогу позивача про припинення подальшого залиття її квартири та відшкодування нанесених збитків і усунення причини залиття шляхом проведення ремонту, відповідач відмовив. Для встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно провести в приміщенні квартири [ADDRESS] для усунення наслідків її залиття, позивач звернулась до приватного підприємства «Богуслав Буд» з надання послуг з часткового ремонту залиття приміщення кухні у квартирі згідно договору №01/09-11 від 20.07.2024 року, за яким після огляду приміщення квартири позивача було складено рахунок фактуру №122 від 24.07.2024 року і визначено види робіт та їх вартість з усунення наслідків залиття приміщення кухні квартири [PERSON] . В ході проведення обстеження приміщення кухні було встановлено необхідність проведення ремонтних робіт на загальну суму 13\~238,05 гривень. Позивач вважає, що неправомірною бездіяльністю (діями) відповідача внаслідок залиття квартири їй було завдано матеріальних збитків у вигляді вартості виконання робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженої кухні в квартирі в розмірі 13\~238,05 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. Тому на підставі вищенаведеного просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди у вигляді вартості виконання робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженої кухні в квартирі [ADDRESS] , в розмірі 13\~238,05 гривень, понесені судові витрати по сплаті судового збору та зобов?язати [PERSON] виконати роботи по ремонту санітарно-технічного та інженерно-технічного обладнання водопостачання та каналізації (водовідведення) в квартирі [ADDRESS] , або виконати такі роботи за його рахунок. Ухвалою від 04.11.2024 року судом призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, щодо клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи не підтримує і просить його не розглядати, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення чи розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS] згідно витягу про державну реєстрацію прав №36574744 від 06.12.2012 року на підставі договору-купівлі продажу квартири, посвідченого нотаріально 17.11.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Чернівецької області Соколик О.О. (а.с. 8-9). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №399380890 від 15.10.2024, власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСС №253580 від 31.05.2005 року, виданого Першою Чернівецькою держнотконторою (а.с. 14). Згідно акту обстеження квартири від 22.05.2023 року КП «Містосервіс», причиною аварійної ситуації стало: халатне відношення до сантехнічних приладів мешканця квартири [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно акту обстеження квартири від 04.06.2024 року КП «Містосервіс», причину аварійної ситуації встановити не було можливості, у зв`язку із відсутністю мешканця квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Для встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно провести в приміщенні квартири [ADDRESS] для усунення наслідків її залиття, позивач звернулась до приватного підприємства «Богуслав Буд» з надання послуг з часткового ремонту залиття приміщення кухні у квартирі згідно договору №01/09-11 від 20.07.2024 року, за яким після огляду приміщення квартири позивача було складено рахунок фактуру №122 від 24.07.2024 року і визначено види робіт та їх вартість з усунення наслідків залиття приміщення кухні квартири [PERSON] . В ході проведення обстеження приміщення кухні було встановлено необхідність проведення ремонтних робіт на загальну суму 13\~238,05 гривень (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає відповідача таким, що повинен відшкодувати йому завдану матеріальну шкоду, яка завдана внаслідок залиття квартири. Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV, передбачено застосування судами при розгляді справ Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписана від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний, зокрема, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Статтею 151 ЖК України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Зазначене свідчить про те, що відповідач в порушення вимог діючого законодавства не забезпечив належне утримання своєї квартири, внаслідок чого сталося залиття квартири позивача, в супереч вимог ст.81 ЦПК України не надали суду жодного доказу на підтвердження тих фактів, що не з його вини сталося залиття квартири. В силу ж ст.1166 ЦК України саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, позивач же доказує лише наявність шкоди та її розмір. Відповідно до ст. 1166,1167 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, та моральна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.322, ст.323 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, який несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодженя (псування) майна. У ч.1 ст. 177 ЖК України передбачено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Згідно зі ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. За встановлених обставин суд вважає правильним, що на відповідача відповідно до законодавства покладається обов`язок по відшкодуванню завданої позивачу шкоди. На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування шкоди. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved