Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Зміст позовних вимог У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10001591791 від 07.02.2020 у розмірі 32940,00 грн, судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №10001591791 від 07.02.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» та 07.02.2020 відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 6000,00 грн. 05.09.2022 згідно з умовами договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 10001591791 від 07.02.2020 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 32940,00 грн, із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 6000,00 грн; - заборгованість за відсотками становить 26940,00 грн; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн; - заборгованість за пенею становить 0,00 грн. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву відповідачка просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем позовної давності. Фактичні обставини справи, встановлені судом 07.02.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 10001591791, відповідно до п. 1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Позичальникові кредит, на суму 6000 грн 00 коп. (далі - сума кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності в межах встановленого йому кредитного ліміту, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п.3.1.1 цього Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах, встановлених цим Договором. Згідно з 1.2 договору кредит надається Позичальнику строком до 08.03.2020. Між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено ряд додаткових угод щодо зміни строку кредитування. Так, згідно з додатковою угодою від 17.09.2021 строк кредитування визначено до 01.10.2021. Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: 1,00 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами (далі - Процентна ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п.1.2. цього Договору. Річна процентна ставка становить 365%. Позивач на підтвердження перерахування відповідачу коштів в сумі 6000,00 грн за вказаним договором надав інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» від 14.12.2022. Згідно з розрахунком, складеним ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС», заборгованість [PERSON] становить 32940,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 26940,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 05.09.2022 між ТОВ ««Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 10001591791від 07.02.2020. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу від 05.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 32940,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 26940,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за комісією. Норми права та мотиви суду Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32940,00 грн, з яких: - 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 26940,00 грн заборгованість за відсотками; - 0,00 грн заборгованість за комісією. Оскільки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн відповідачем не погашена, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн. Водночас, щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом слід зазначити таке. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що: - проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (пункт 81); - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91); - на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 97); - при цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність (пункт 106); - на відміну від розміру процентів за «користування кредитом», розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом (пункт 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18) (пункт 107). - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128). Судом встановлено, що строк користування кредитними коштами становить з 07.02.2020 до 01.10.2021. Нараховані відсотки позивачем, починаючи з 02.10.2021 не підлягають стягненню з відповідача, оскільки таке нарахування здійснено за межами строку кредитування. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за період з 07.02.2020 до 01.10.2021 у розмірі 15900,00 грн. У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором у розмірі 6000,00 грн, відсотків за користування кредитом за період з 07.02.2020 до 01.10.2021 у розмірі 15900,00 грн, а всього на суму 21900,00 грн. Суд відхиляє доводи відповідачки щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із позовною заявою (позовної давності), оскільки такий строк не є пропущеним з огляду на те, що перебіг позовної давності почався зі спливом строку виконання зобов`язання і продовжився на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто з 12.03.2020 по 30.06.2023, та з 24.02.2022 зупинений у період дії воєнного стану в Україні (п. 12, 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України). Щодо судових витрат Позивач просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 01.04.2024, укладений між позивачем та адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду від 16.09.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на суму 6000,00 грн, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16.09.2024 на суму 6000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 від 17.03.2016. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3989,07 грн (21900,00 * 6000,00 / 32940,00 = 3989,07 грн) та судовий збір в розмірі 1610,52 грн (21900,00* 2422,40 / 32940,00 = 1610,52 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial