Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення розміру часток співвласників у праві спільної власності на нерухоме майно. В позовній заяві зазначила, що у 2019 році [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 5310136400:04:002:0896 за адресою: [ADDRESS] у спільну сумісну власність без визначення часток. [INFO] один із співвласників, [PERSON] , помер. Спадкоємцем всього належного [PERSON] майна за заповітом є [PERSON] . 14 червня 2024 року позивач звернулась до державного нотаріуса Ярощук В.А. з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну [PERSON] на праві спільної сумісної власності частку земельної ділянки, оскільки визначити частку померлого [PERSON] не вбачається за можливе. Тому позивач просила суд визначити частки у спільній власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,06 га, кадастровий номер 5310136400:04:001:0896, у таких розмірах: за [PERSON] 1/3, за [PERSON] 1/3, за [PERSON] 1/3 (а.с. 19-20). Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2024 року справа передана на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач Полтавська міська територіальна громада надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила (а.с. 38-40). Посилалась на те, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим [INFO] [PERSON] не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки в такому разі буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить в тому числі про неефективність способу захисту права особи. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом визнання права власності в порядку спадкування. Також відповідачем вказано, що Полтавська міська територіальна громада не порушувала права позивача та не є співвласником земельної ділянки, а тому є неналежним відповідачем. Посилаючись на ці та інші обставини, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві, позивач надала відповідь на відзив, у якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 46-47). Також зазначила, що суть заперечень у відзиві зводиться до того, що Полтавська міська рада не вважає себе належним відповідачем та спонукає суд визнати відповідачем третю особу - [PERSON] . Щодо визначення часток у Полтавській міськради ані заперечень, ані своїх пропозицій не було. [PERSON] не може бути відповідачем із наступних міркувань: до позову доданий документ - свідоцтво про право на спадщину, виданий нотаріусом Ярощук В.А. Цей документ не міг би існувати якби [PERSON] мала претензії щодо спадкового права. Дійсно на підтвердження відсутності спору щодо спадкового права [PERSON] залишила у нотаріуса Ярощук В.А. відповідну заяву за її власним підписом. Отже свідоцтво про право на спадщину є доказом відсутності спору щодо визначення часток земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] . За час судового процесу по розгляду справи № 554/10338/24 від [PERSON] також не було жодних відзивів або інших заяв по суті справи або процесуального характеру. Єдиним хто може претендувати на земельну ділянку залишається територіальна громада м. Полтави. Тому в позові вона заявлена як відповідач. Якщо, як вбачається із відзиву, Полтавська міська рада не претендує на частки земельної ділянки це не звільняє її від процесуального статусу відповідача але дає підстави суду задовольнити позов [PERSON] . Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Полтавської міської територіальної громади, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, звернувшись в тексті відзиву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Треті особи державний нотаріус Ярощук В.А. та [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,06 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136400:04:001:0896, на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яким передана у власність на підставі рішення Київської районної у м.Полтаві ради від 15 травня 2019 року. Рішенням Полтавської міської ради від 26 січня 2024 року назву вулиці Тургенєва змінено на Старопавленківська. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 квітня 2023 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 2). Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла [PERSON] . Як підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 14 червня 2024 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Ярощук В.А., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2024 року №1343/02-31, яка винесена державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Ярощук В.А., [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на належну на праві спільної сумісної власності частку земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 5310136400:04:001:0896, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). В обґрунтування вказаної постанови нотаріус зазначила, що згідно інформації з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявні відомості про зареєстроване право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 5310136400:04:001:0896, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З поданих документів вбачається, що земельна ділянка площею 0,0600 га, кадастровий номер 5310136400:04:001:0896, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На підставі поданих правовстновлюючих документів на земельну ділянку, нотаріус не має можливості встановити склад спадкового майна, а саме частку земельної ділянки в спільній сумісній власності, що належала померлому. Статтею 87 Земельного кодексу України визначено перелік підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку, а саме: при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при набутті у спільну часткову власність земельної ділянки за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку; за рішенням суду. Оскільки вищевказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, визначити частку померлого [PERSON] не вбачається за можливе, а тому, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON] також неможливо (а.с. 4-5). Таким чином та обставина, що частки співвласників у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 5310136400:04:001:0896, зокрема частка [PERSON] , не визначені, стала перешкодою для одержання позивачем свідоцтва про право на спадщину на це спадкове майно. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 377 ЦК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5\~ст. 89 ЗК України\~при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір частки [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved