Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» Павленко С. В. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі\~ 44 493 грн. 81 коп., сплачений під час подачі позовної заяви судовий збір у сумі 3028, 00 гривень, а також понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 30 серпня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №Р25.00612.004275678 відповідно до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 039 грн.. Позивач зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Відповідно до п.п.1.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10% річних від залишкової суми кредиту. Згідно п.п.1.4 договору кредиту за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до графіку платежів. Позичальник отримавши кредитні кошти своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптима Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядженя АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляд в день укладення цього договору. ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за договором факторингу виконав, в повному обсязі, відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу №22/12-2023 відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за кредитним договором № Z06.21778.005679850 від 09.09.2019 року. На виконання вимог договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Прафіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112 гривень. За таких обставин до ТОВ «Фінансова компанія «Прафіт Капітал» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за договором кредиту № Р25.00612.004275678 від 30 серпня 2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] у зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором кредиту станом на 19 грудня 2023 року мається заборгованість у сумі 44 493 грн. 81 коп.. Представник позивача від ТОВ «Фінансової компанії «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] уклав кредитний договір з АТ «Ідея Банк», який був підписаний у паперовому виді з поверненням через 24 місяці з відсотками, яке у свою чергу уклала договір факторингу з ТОВ «Оптіма Факторинг» у зв`язку з чим право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг» яке у свою чергу також уклало договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» відступив борг за кредитним договором утворений відповідачем. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладених договорів отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд. Сторона позивача уклала договори факторингу з кредиторами відповідача [PERSON] на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти. Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт можевідступити факторовісвою грошовувимогу доборжника зметою забезпеченнявиконання зобов`язанняклієнта передфактором. Зобов`язання фактора за договоромфакторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За ст.1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути\~ право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виник не в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою\~ фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч.1,ч.3 ст.512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4)виконання обов`язкуборжника третьоюособою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді маломісце. Якщо фактор не виконаєцього обов`язку,боржник ма\~ єправо здійснитиплатіж клієнтовіна виконаннясвого обов`язкуперед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Отже сторона позивача яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів в праві вимагати від відповідача [PERSON] їх повернення . Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами. Стосовно пені стороною позивача питання не ставилось та не вимагалось стягнення її з відповідача. Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами.\~\~ З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню. Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень. Стороною позивача були надані копія договору про надання правничої допомоги №28092021-1 від 28 вересня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Правничий Діалог» та ТОВ «Профіт Капітал» (а.с.49-52); Копію додаткової угоди №11 до Договору про надання правничої допомоги №28092021-1 від 28 вересня 2021 року (а.с.53); Копію Акту №19 прийому-передачі реєстру боржників за договором про наданої правової допомоги від 23 травня 2024 року між адвокатським об`єднанням «Правничий Діалог» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у кількості 26 осіб на загальну суму 1 687 823 грн. 69 коп., де значиться за №7 боржник [PERSON] борг якого складає на суму 44 493 грн. 81 коп. (а.с.54); Акт №1 прийому передачі наданої правової допомоги від 12 червня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий Діалог» вартість роботи за складанням позовної заяви та роботи з документами стосовно відповідача [PERSON] становить 7000,00 гривень (а.с.55); Копію платіжної інструкції від 13 червня 2024 року №760 з якої вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перерахувала адвокатському об`єднанню «Правовий Діалог» сплату за послуги по правової допомоги за договором №28092021-1 від 28 вересня 2021 року відповідно до акту передачі №1 від 12 червня 2024 року суму 182000 гривень (а.с.60); Копія довіреності ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» представнику адвокату Павленко С.В. (а.с.64). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~\~\~\~ За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.\~ Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved