Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,55 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 118362, виданого Бишківською сільською радою та зареєстрованого 29 грудня 1995 року у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 247. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала разом із нею на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не відмовилася від прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкоємця. В той же час інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, прийняли таку немає. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,55 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність у зв`язку із смертю. Вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 14 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак з Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народилася [INFO] у селі Бишків, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 20 лютого 2008 року. Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Бишківською сільською радою Львівської області 05 серпня 1978 року, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тобто позивач, уклали шлюб 05 серпня 1978 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 05 серпня 1978 року було зроблено запис № 13. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] . Тобто дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . Чоловік позивача, [PERSON] , помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 листопада 1986 року було зроблено запис № 22, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Львівської області 13 листопада 1986 року. Після його смерті [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 14 жовтня 1991 року було зроблено запис за № 15. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Це підтверджується викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Львівської області 14 жовтня 1991 року. З свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , яке повторно видане Бишківською сільською радою Львівської області 12 травня 1976 року, вбачається, що її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . З витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області за вихідним № 71, який виданий 29 листопада 2024 року Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 118362, який 29 грудня 1995 року зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 247, згідно якого їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,55 га, в тому числі рілля 1,10 га, кормові угіддя 0,45 га. [PERSON] померла [INFO] , про що 07 квітня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 07, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 07 квітня 2017 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), яка їй належала. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, яке належить їй на праві особистої власності на день її смерті заповіла у власність своєї дочки, [PERSON] , 1959 року народження, тобто позивачу. Даний заповіт 26 січня 2000 року посвідчений Гоцій Галиною Іванівною, секретарем Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 01. 30 липня 2024 року [PERSON] , старостою Бишківського старостинського округу № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області видано [PERSON] дублікат заповіту замість втраченого. Заповіт у виконкомі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости Бишківського старостинського округу № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Наталії Бейзик від 30 липня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Викладеним у довідці № 717, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 29 липня 2024 року, стверджується, що померла [PERSON] до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 718, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 29 липня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , дочка померлої [PERSON] проживали разом із нею та була зареєстрована по [ADDRESS] до дня її смерті, [INFO] , та вели спільне господарство. Тобто [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки була зареєстрована та постійно проживала з нею на день її смерті, не відмовилася у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини. Внаслідок звернення позивача у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області 04 листопада 2024 року було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] № 424/2024, номер у Спадковому реєстрі 73230218, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78997336 від 04 листопада 2024 року. Позивач єдиний спадкоємець за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, прийняли таку внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем, [PERSON] , чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 1358/01-16 від 04 листопада 2024 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] , на право на земельну частку (пай), площею 1,55 га, що розташований на території Бишківської сільської ради Львівського району Львівської області, так як позивачем не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай із відповідною реєстрацією та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Як зазначає позивач у позовній заяві, сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] у неї відсутній. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікат саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документа, оскільки [PERSON] померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій. Водночас право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved