Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Адвокат Римлянська Г.О., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, в порядку спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що матір`ю позивача є [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , де і померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який покійна побудувала, проте при житті належним чином не оформила своє право власності. Спадкоємцем за заповітом на спадкове майно померлої [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до положень ч.1 ст. 1270 ЦК України, шляхом подання нотаріусу в передбачений законодавством строк заяви про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає та ніхто з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. На момент смерті [PERSON] проживала одна. Звернувшись до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Гапчука В.М. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] отримав Постанову від 18.07.2024 року, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний матері житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки ним надано документи, які свідчать про те, що відсутній успадковуваний житловий будинок, тобто немає об`єкта спадкування. Причина відмови нотаріуса полягає в тому, що отримавши за свого життя у встановленому законом порядку документи, які дозволяють на належній їй земельній ділянці реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, [PERSON] знесла старий, непридатний для проживання житловий будинок та в період з 1980 року по 2000 рік побудувала новий будинок і нові господарські споруди, однак, з порушенням затвердженого проекту, що вважається порушенням будівельних норм і правил. Документами Технічного паспорта підтверджується, що в будинковолодінні наявні побудовані споруди: житловий будинок, літ.Б в 2000 році; сарай, літ.В в 1980 році; сарай, літ.Г в 1980 році; літня кухня, літ.Д в 2000 році. Тобто, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно [PERSON] , є перешкодою в отриманні [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою його звернення до суду з даною позовною заявою. Просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування, право власності на будівельні матеріали та обладнання, що використані при будівництві: житлового будинку, літера Б; сараю, літера В; сараю, літера Г; літньої кухні, літера Д; вбиральні, літера Е; воріт/огорожі, №1-2, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Понесені витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача не стягувати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник Римлянська Г.О. подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності та без присутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача Сокирянської міської ради Сираєва Н.С. у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, не заперечує проти задоволення позову. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] в с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області народився [PERSON] , його батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.11.1958 року сільським ЗАГС с. Романківці Сокирянського району. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.07.2023 року встановлено, що [INFO] в с. Романківці Дністровського району Чернівецької області у віці 88 років померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заповіту, посвідченого 13.03.2012 року секретарем Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Яковенко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за №114, все своє майно та всі права на майно [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] . Довідкою №109, виданою від 19.01.2024 року Романковецьким старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області підтверджується, що на момент смерті [PERSON] проживала та перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в с. Романківці Дністровського району Чернівецької області одна. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.01.2024 року №75519620, а також матеріалами спадкової справи [PERSON] №11/2024 (запис в Спадковому реєстрі 71883903) підтверджується, що цього числа приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Гапчуком В.М. на підставі заяви позивача відкрита дана спадкова справа. Однак, на звернення [PERSON] до приватного нотаріуса Гапчука В.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , йому в цьому було відмовлено постановою № 69/02-31 від 18.07.2024 року, у зв`язку з тим, що ним надано документи, які свідчать про те, що відсутній успадковуваний житловий будинок, тобто немає об`єкта спадкування. Згідно копії спадкової справа №11/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що інші спадкоємці відсутні. 20.07.2024 року приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,1391 гектара, кадастровий номер 7324088001:05:001:0242, розташованої за межами села Романківці Дністровського району Чернівецької області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №060712 від 08.10.2004 року. Судом встановлено, що до здійснення самочинної реконструкції житлового будинку спадкодавиця вчиняла дії щодо отримання відповідних дозволів та рішень на таку реконструкцію. Так, рішенням виконавчого комітету Сокирянської районної ради від 10.07.1991 року №93 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлових приміщень, взамін непридатних для проживання, за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, останній було видано такі документи: паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті, який зареєстрований у виконкомі Сокирянської районної ради за №19 від 23.05.1991 року; проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника; акт виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудовника; план забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, з відображенням місця розташування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яке було погоджено технічним бюро при районному архітекторі. Також [PERSON] на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями були видані: рішення виконкому Романовецької сільської ради народних депутатів від 06.04.1981 року №8 про надання дозволу на будівництво сараю; дозвіл на будівництво господарських споруд; акт розбивки будівель в натурі від 20.04.1981 року; план забудови земельної ділянки. Згідно архівного витягу №06-05-1/19, виданого 28.10.2024 року архівним відділом Дністровської районної державної адміністрації, рішенням п`ятнадцятої сесії ХХІ скликання Романковецької сільської ради народних депутатів від 16.02.1994 року [PERSON] передано у приватну власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку площею 0,21 га за адресою: [ADDRESS] . 10.08.1994 року [PERSON] отримала видане виконавчим комітетом Романковецької сільської ради народних депутатів Сокирянського району свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок та в цей же день зареєструвала своє право власності в Чернівецькому ОБТІ, про що в реєстровій книзі здійснено запис №5, сторінка №116 за реєстровим №1185. Тобто, отримавши всі необхідні документи, що дозволяють перебудову житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на старий житловий будинок. З копії рішення виконавчого комітету Романковецької сільської ради №69 від 23.10.1996 року встановлено, що в [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого 29.04.2024 року Комунальним підприємством «Сокирянське бюро технічної інвентаризації» та витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №ТІ01:6041-3157-9507-6364 встановлено, що у будинковолодінні, що в [ADDRESS] наявні побудовані споруди: житловий будинок, літ. «Б» в 2000 році; сарай, літ. «В» в 1980 році; сарай, літ. «Г» в 1980 році; літня кухня, літ. «Д» в 2000 році, вбиральня - літ. «Е», ворота/огорожа літ. «№1-2». Житловий будинок літ. «А» - знесено, що відмічено у примітці. Право приватної власності [PERSON] на об`єкт нерухомості, що в [ADDRESS] підтверджується довідкою №181, виданою 09.05.2024 року Комунальним підприємством «Сокирянське бюро технічної інвентаризації». Крім того, з вищевказаної довідки встановлено, що на земельній ділянці знесено житловий будинок, літ.«А» глиновалькові. Самочинно реконструйовано господарську будівлю літня кухня літ.«Б»-кам`яні під житловий будинок літ.«Б», самочинно побудовано господарську будівлю літня кухня літ.«Д»-кам`яні. Тобто, спадкодавиця [PERSON] на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданій їй у власність у встановленому законом порядку, в 2000 році, самочинно, тобто з істотним відхиленням від проекту, здійснила реконструкцію: побудувала житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна від 22.10.2024, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку «літ.Б» та належні до нього надвірні будівлі та споруди: сарай, «літ.В», сарай, «літ.Г», літня кухня, «літ.Д», вбиральня «літ.Е», ворота/огорожа №1-2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] становить 130036,00 гривень. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нехумогого майна, не набуває права власності на нього. Тобто, оскільки будівництво спадкодавицею здійснювалося самочинно, всупереч вимогам законодавства та затвердженому проекту, вона не набула прав власника чи забудовника нерухомого майна, тому відсутні підстави для спадкування позивачем даних прав матері. Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватися у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Пунктом 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного Кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що право власності та самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їх спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо спадкодавцем було вчинене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.03.2019 року по справі №2-1625/1997 (провадження №61-6331св18) умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому чинним законодавством України порядку. Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію щодо можливості спадкування будівельних матеріалів, які входять до спадкової маси та являють собою самочинне будівництво, зокрема у постановах: від 01.04.2019 року у справі №569/15959/16-ц (провадження №61-31923св18); від 16.12.2019 року у справі №489/1685/15-ц (провадження №61-33873св18); від 10.02.2021 року у справі №495/3009/15-ц (провадження №61-3261св20); від 17.02.2021 року у справі №520/448/17 (провадження №61-19412св19). Тобто, в силу вищезазначених роз`яснень, до позивача, в порядку спадкування, може перейти тільки право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва його покійною матір`ю [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Абзацом другим пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року №95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року №612/23144 передбачено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, оскільки житловий будинок матір`ю позивача [PERSON] побудований в 2000 році, тобто після 05.08.1992 року, то відсутні законодавчо визначені підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем, права власності на нерухоме майно чи прав забудовника. Враховуючи вищевикладене, сукупність обставин, підтверджених відповідними доказами, є підставою для визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані під час будівництва та реконструкції житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON] . Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст. ст. 25 ч.4, 328, 331, 376, 392, 1216-1218, 1233, 1268 ЦК України та

Outcome: approved