Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У зазначеній заяві [PERSON] покликається на те, що з 2016 року проживала однією сім`єю із [PERSON] . На той час вона мала трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком яких [PERSON] 05.04.2016 року розірвала шлюб. Від часу спільного проживання із [PERSON] її діти перебували на його утриманні, його виплати, як військовослужбовця, були для їх сім`ї постійним і основним джерелом для існування. Батько дітей [PERSON] з березня 2014 року і по теперішній час ухиляється від їх утримання, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим з 08.05.2015 року оголошений у розшук та 15.04.2019 року позбавлений батьківських прав. [PERSON] піклувався про її дітей, забезпечував матеріально, займався їх вихованням, вони вважають його своїм батьком. 28 липня 2022 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] її чоловік [PERSON] , будучи військовослужбовцем, загинув під час виконання бойового завдання на околиці населеного пункту Роботине Запорізької області. Вказує, що її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як утриманці загиблого військовослужбовця [PERSON] мають відповідні пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У позасудовому порядку довести факт перебування її неповнолітніх дітей на утриманні [PERSON] не має можливості. Встановлення цього факту необхідне для отримання дітьми передбачених законом пільг та соціальних виплат у зв`язку із втратою годувальника. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у заяві та просила їх задовольнити. Крім того, пояснила, що із серпня 2016 року стала проживати разом із [PERSON] в м. Краматорську Донецької області. На той час він проходив військову службу у вказаному населеному пункті, ніхто із них в іншому шлюбі не перебував. За час спільного проживання із [PERSON] вони вели домашнє господарство, мали спільний бюджет та побут. Його заробіток і матеріальна допомога були основним джерелом для існування сім`ї. Він піклувався про її дітей, займався їх вихованням, забезпечував матеріально, вони вважають його своїм батьком. Представник відповідача Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вважає, що не є заінтересованою особою у справі, оскільки встановлення зазначеного юридичного факту пов`язане з отриманням права на пенсійне забезпечення утриманців загиблого [PERSON] . Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до якого встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК України. Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно із ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Разом із тим, згідно із ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до п.6 ч.1, ч.4 ст.10-1 Закону України України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 року до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать, зокрема, утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] (заявник у справі), батьком - [PERSON] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.04.2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2014 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із постанови державного виконавця Краматорського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.12.2021 року ВП № 43329671 вбачається, що за заявою стягувача [PERSON] було повернуто виконавчий лист від 18.04.2014 р., заборгованість боржника [PERSON] за аліментами станом на 30.11.2021 р. становить 361682 грн. 50 коп. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08.05.2015 року оголошено розшук боржника [PERSON] . Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15.04.2019 року, яке набрало законної сили 16.05.2019 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05.04.2016 року, яке набрало законної сили 18.04.2016 року, шлюб між [PERSON] (заявницею у справі) та [PERSON] розірвано. 28 липня 2022 року заявниця зареєструвала шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28.07.2022 р. Костопільським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2024 р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . У сповіщенні про смерть військової частини [NUMBER] від 22.01.2024 року зазначено, що [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання на околиці населеного пункту Роботине Запорізької області. У довідці військової частини [NUMBER] від 01.03.2024 р. зазначено, що старший солдат [PERSON] у період з 26.06.2022 до 20.01.2024 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Із витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 3112 від 02.09.2024 року вбачається, що поранення та причина смерті [PERSON] пов`язані із захистом Батьківщини. Із довідок управління соціального захисту населення вбачається, що заявниця та її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є внутрішньо переміщеними особами, їх місце проживання зареєстроване у м. Краматорськ Донецької області. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що її брат [PERSON] у 2015 році проходив військову службу у [ADDRESS] , де познайомився із заявницею. Вони стали проживати однією сім`єю, [PERSON] піклувався про заявницю та її дітей, забезпечував матеріально, займався їх доглядом та вихованням. У 2016 році вони разом приїжджали до неї в гості у село Великий Стидин Рівненського району Рівненської області. У 2022 році брат перевіз сім`ю в м. Костопіль Рівненської області, вони зареєстрували шлюб, мають спільну дитину, планували придбати житло. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Роботине Запорізької області. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що проживала у м. Краматорську, заявника та [PERSON] знає із 2017 року. Вони проживали однією сім`єю, разом виховували дітей заявниці від першого шлюбу, які вважали [PERSON] своїм батьком, він піклувався про них забезпечував матеріально, займався їх вихованням, проводив з ними дозвілля. Показання зазначених свідків також підтверджуються наданими суду світлинами, які дають підстави вважати, що між заявницею, її дітьми та [PERSON] склалися тісні сімейні відносини, засновані на любові та підтримці один одного. Із виписки по картковому рахунку [PERSON] , виданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] упродовж 2019 - 2023 років систематично здійснював перекази грошових коштів на картковий рахунок дружини [PERSON] . 15 січня 2024 року [PERSON] надав письмову згоду подружжя на купівлю нерухомого майна, квартири дружиною [PERSON] , надав їй право розпоряджатися грошовими коштами та вказав, що це відповідатиме інтересам сім`ї. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р.- за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 260 Сімейного кодексу України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Судом встановлено, що за весь період існування сім`ї [PERSON] з 2016 року та до дня його смерті проявляв себе, як турботливий батько по відношенню до дітей заявниці від першого шлюбу. Вся сім`я знаходилася на його повному фінансовому та матеріальному утриманні, вони разом проживали, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, отримуючи грошове забезпечення, [PERSON] був годувальником неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Інших джерел доходу, а саме, аліментів, від біологічного батька діти не отримували, а знаходилися на повному матеріальному забезпеченні вітчима з 2016 року і до дня його смерті. Аналізуючи наведені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявницею доведено факт перебування неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] та його матеріальна допомога була основним, єдиним і постійним джерелом засобів для їх існування. Встановлення цього факту надасть заявниці підстави для реалізації права її неповнолітніх дітей на отримання відповідних пільг і соціальних гарантій у зв`язку із смертю годувальника. На підставі наведеного та

Outcome: approved