Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 27 листопада 2024 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов представник позивача [PERSON] обґрунтував тим, що 22.10.2019 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 22.10.2019 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі Договір) та погодив такі умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 20 років (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних; 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) \~ \~ \~ \~Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/23, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Згодом відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 01/27, тип - Картка "Універсальна" GOLD, що отримана при підписанні Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 24.02.2023. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.10.2024 має заборгованість 65 121,38 грн, яка складається з такої: 52\~585,36 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12\~536,02 грн - заборгованість за простроченими відсотками. З цих підстав представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.10.2019 у розмірі 65 121,38 грн, що складається із: 52\~585,36 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12\~536,02 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.3-14). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 02 грудня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.1-2). У судове засідання сторони не прибули. 6 лютого 2025 року представник позивача Кудрик Т.П. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Банку, не заперечила проти заочного розгляду справи. Також у звязку з повторною неявко відповідача без поважних причин та подання відповідачем безпідставних клопотань про відкладення розгляду справи просила розглянути справу у його відсутності (а.с.158-161). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася представник позивача. \~ \~ \~ \~Справа поступила до суду 27 листопада 2024 року, суд своєю ухвалою від 02 грудня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 19.12.2024 року (а.с.1-2). У судове засідання 19.12.2024 відповідач не прибув, подав до суду заву про про відкладення розгляду справи на більш тривалий термін, у звязку з перебуванням у відрядженні ( а. с. 125 126). Судом задоволено клопотання відповідача та розгляд справи відкладено на 31 грудня 2024 року й витребувано від відповідача документи, які підтверджують поважність причин його відсутності у судовому засіданні 19 грудня 2024 року (а.с.127). У судове засідання 31 грудня 2025 року відповідач не зявився повторно, доказів про перебування у відрядженні суду не подав та подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибути у судове засідання (а. с. 143). 31 грудня 2025 року клопотання відповідача задоволено та розгляд справи відкладено на 6 лютого 2024 року (а.с.145). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибути у судове засідання, у якій не зазначив поважних причин не прибуття у судове засідання (а.с.156). Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, неухильно виконувати процесуальні обов`язки та не зловживати своїми правами та обов`язками, доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який зловживає своїми правами та подає клопотання про відкладення розгляду справи через відрядження без підтверджуючих документів та про відкладення розгляду не зазначаючи причин такого відкладення, на думку суду, з метою затягування розгляду справи. При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 22.10.2019 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.69-103) та погодив такі умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 20 років (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних; 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) \~ \~ \~ \~Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/23, тип -Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.45-66). Згодом Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані та картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 01/27, тип - Картка "Універсальна" GOLD, що отримана при підписанні Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 24.02.2023 (а.с.67). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 28.10.2024 року має заборгованість 65121,38 грн, яка складається з наступного: 52\~585,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12\~536,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.130-142). На цей час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає повністю заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позиція суду Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На день розгляду справи зазначена вище заборгованість відповідачем не погашена. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач [PERSON] наведені розрахунки не заперечив, власних не провів, доказів їх неправильності не надав. З огляду на зазначене у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Згідно із ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з аналізу наведених норм Закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача таку заборгованість. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене вище, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Outcome: approved