Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

22 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.10.2021 року у селі Хотянівка Вишгородського району Київської області по вулиці Козацькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки ВАЗ 2101, д.н.з. [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки LEXUS RX 450H, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 30.05.2022 по справі № 363/4693/21 встановлено вину [PERSON] . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Фактичні витрати позивача на виплату потерпілому страхового відшкодування та витрати на встановлення розміру збитку по справі складають в сумі 106831,83 гривень. Враховуючи, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а також відсутня інформація про наявність у відповідача статусу особи, яка звільнена від обов`язкового страхування, то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 106831,83 гривень. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 16.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання 05.09.2024. У судовому засіданні 05.09.2024 в режимі відеоконференцзв`язку брала участь представник відповідача - адвокат Безрукова С.О. На адресу суду від представника позивача - Мисюкевич К.О. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та підтримання позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Безрукова С.О. просила суд відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи. Розгляд справи відкладено на 24.09.2024 за клопотанням представника відповідача. У судове засідання 24.09.2024 сторони не з`явились. На адресу суду від представника відповідача - адвоката Безрукової С.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 12.11.2024. У судовому засіданні 12.11.2024 в режимі відеоконференцзв`язку брали участь представник позивача - Мисюкевич К.О. та представник відповідача - адвокат Безрукова С.О. Суд розпочав розгляд справи. За клопотанням відповідача - адвокат Безрукова С.О. розгляд справи відкладено на 15.11.2024, у зв`язку з виникненням у останньої технічних несправностей під час проведення судового засідання у режимі відеоконференції. На адресу суду 15.11.2024 від представника відповідача - адвоката Безрукової С.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У судовому засіданні 15.11.2024 в режимі відеоконференцзв`язку брала участь представник позивача - [PERSON] , в залі суду присутня представник відповідача - адвокат Красівська Д.М. Розгляд справи відкладено на 26.11.2024 у зв`язку з необхідністю надання іншому представнику відповідача часу для ознайомлення з матеріалами справи. На адресу суду 25.11.2024 року надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача адвокат Безрукова С.О. просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що витрати позивача в розмірі 1670 гривень не входять до суми страхового відшкодування, оскільки такі витрати не є складовою регламентної виплати, а тому підстави для стягнення цих витрат із відповідача відсутні. Крім того, у відзиві представник відповідача - Безрукова С.О. зазначила, що звіт про визначення вартості матеріального збитку від 22.11.2021 № 25355 є неналежним та недопустимим доказом у справі. 25.11.2024 на адресу суду від представника позивача - Мисюкевич К.О. надійшло заперечення на відзив, у якому просила відзив представника відповідача разом із додатками залишити без розгляду з урахуванням пропуску строку на надання відзиву. У судове засідання 26.11.2024 з`явились представник відповідача адвокат Вуж Д.В., в режимі відеоконференцзв`язку брала участь представник позивача - [PERSON] . За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 03.12.2024. 27.11.2024 на адресу суду від представника позивача Мисюкевич К.О. надійшла відповідь на відзив, у якому вона підтримала позовні вимоги, зазначила що вважає надані докази належними та допустимими, та такими, що підтверджують виплату позивачем суми страхового відшкодування постраждалій особі та оцінювачу за надані послуги. 02.12.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Вуж Д.В. надійшли заперечення на позовну заяву, у яких представник зазначає, що наданий позивачем звіт про визначення матеріального збитку не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний; просить долучити до матеріалів справи рецензію від 22.11.2024 на звіт № 25355 від 22.11.2024. Судове засідання 03.12.2024 відкладено на 16.12.2024 у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду. Судове засідання 16.12.2024 відкладено на 30.01.2024 у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду. У судове засідання 30.01.2024 з`явились представник позивача та відповідача. Учасники справи надали пояснення, підтримали свої вимоги і заперечення. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Кожна сторона\~повинна\~довести\~обставини,\~які\~мають\~значення для\~справи\~і\~на які\~вона\~посилається\~як на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. ч. 1, 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.\~ 1194\~ЦК\~України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Статтею 4 Закону № України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі по тексту Закон № 1961-IV) суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 17.1 ст. 17 Закону № 1961-IV страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-IV). Підпунктом а) пункту 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1 п. 38.2. ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно пункту 13.1. ст. 13 Закону № 1961-IV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Судом встановлено, що 23.10.2021 року у селі Хотянівка Вишгородського району Київської області по вулиці Козацькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки ВАЗ 2101, д.н.з. [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки LEXUS RX 450H, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] правопорушення закрито у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Київського апеляційного суду від 30.05.2022 встановлено в діях водія [PERSON] склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП (а. с. 9-11). Згідно відомостей, отриманих за результатами перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс на транспортний засіб № 03231КХ на 23.10.2021 не знайдено (а.с. 31). Докази того, що відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність або відноситься до кола осіб, визначених у пункті 13.1 статті 13 Закону № 1961-IV, в матеріалах справи відсутні, відповідачем суду не надані. Враховуючи, що власник транспортного засобу ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, відповідно до ст. 13, 38, 41 Закону № 1961-IV у МТСБУ виникло зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особі, а після здійснення відповідного відшкодування - право подати регресний позов до винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~ [NUMBER] \~автомобіль LEXUS\~RX\~450H,\~з державним\~номерним знаком\~ [NUMBER] \~зареєстровано за\~ [PERSON] (а.с. 22). 26.10.2021 [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 23 жовтня 2021 року о 18 год. 40 хв. в с. Хотянівка по вул. Козацькій Вишгородського району Київської області за участю транспортного засобу ВАЗ 2101 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу LEXUS RX 450H, з державним номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а. с. 12). Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу Lеxus RX 450H, д.р.н. [NUMBER] станом на 10.11.2021 дорівнює без урахування ПДВ - 105161,83 гривень, що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Lеxus RX 450H, реєстраційний номер [NUMBER] (вих. № 25355) від 22.11.2021 (а.с. 16-25). Наказом МТСБУ № 3/9253 від 05.10.2022 постановлено Департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] 105161,83 гривень за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 30). Факт здійснення виплати потерпілій особі у розмірі 105161,83 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 934567 від 07.10.2022. Наявні у справі докази є належними, допустимими і достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу майнової шкоди у розмірі 105161,83 гривень, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.10.2021 року у с. Хотянівка Вишгородського р-ну Київської обл. по вул. Козацькій за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки ВАЗ 2101, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля марки LEXUS RX 450H, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 41.4. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. У матеріалах справи наявна платіжна інструкція № 1108248 від 16.12.2021 про оплату 1670,00 гривень на користь [PERSON] ФОП, призначення платежу: оплата послуг аваркома (експерта) № 80621, згідно рах. № 2231 від 08.12.2021, т.з. [NUMBER] . Зазначені витрати були понесені позивачем у зв`язку з необхідністю визначення розміру заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди потерпілій особі. Тому, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. Суд вважає необгрнутованими доводи відповідача щодо неможливості врахування Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного траснпортного засобу № 25355 від 22.11.2021 при визначенні вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Lexus RX 450 H, д.р.н. [NUMBER] (надалі по тексту - Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 25355). Відповідон до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (надалі по тексту - Закон № 2658-III) професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 25355 виготовлений особою, яка здійснює професійну оціночну діяльність - оцінювачем [PERSON] , що підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача, виданим Фондом державного майна України 05.04.2008 за напрямком "Оцінка об`єктів в матеріальній формі" за спеціалізацією "Оцінка дорожніх транспортних засобів", сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності № 652/19 від 19.08.2019, посвдіченням про підвищення кваліфікації оцінювача. Відповідно до ст. 13 Закону № 2658-ІІІ рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону. У матеріалах справи відсутні докази того, що особи, які виготовили рецензію від 22.11.2024 на Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 25355, відповідають вимогам ст. 13 Закону № 2658-ІІІ. Відповідно до п. 64 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об`єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об`єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. Під час розгляду справи відповідач не заперечував факт заподіяння майнової шкоди його неправомірними діями, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи, а лише не погоджується із визначеним розміром матеріального збитку. При цьому рецензія на звіт з оцінки майна не може містити власний висновок про вартість об`єкта оцінки. Доказів, які свідчать про те, що дійсний розмір матеріального збітки є іншим, ніж визначений у Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 25355, відповідачем не надано. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення розміру заподіяного матеріального зибтку відповідач не заявляв. Отже, суд вважає, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що дійсний розмір матеріального збітки є іншим, ніж визначений у Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 25355. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved