Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення збитків. В обґрунтування доводів позовних вимог зазначено, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність (роздрібна торгівля в магазині « [INFO] »), з метою якої орендував приміщення за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] 25 грудня 2021 року орендоване приміщення було затоплене з квартири [ADDRESS] , яка розташована зверху над ним з причини аварії трубопроводу системи водоподачі в квартиру. В результаті вказаного залиття було пошкоджено стелі та стіни, віконні відкоси, залита повністю підлога, пошкоджено водою всі речі та устаткування, яке знаходилось в приміщенні магазину «Профлайн». З метою ліквідації затоплення було викликано працівників КП Тернопільської міської ради «Тернопільводоканал» та приватного підприємства «Східний масив», а також наряд поліції. Під час події керівнику ОСББ «Івана Франка 20», неодноразово телефонували з проханням з`явитись для фіксації події та складання відповідного акту затоплення. На місце події керівник ОСББ не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що не може з`явитись, поважної причини не назвав, сказав тільки, що начебто перебуває за межами м. Тернополя. Власник затопленого приміщення ( [PERSON] ) та орендар ( [PERSON] ) за участі свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (працівник ПП «Східний Масив»), [PERSON] (працівник ПП «Східний Масив»), працівників КП Тернопільської міської ради «Тернопільводоканал» та Приватного підприємства «Східний масив» 25 грудня 2021 року, склали акт про залиття приміщення. Одночасно при даних подіях були присутні працівники поліції. Було здійснено та зафіксовано вихід на другий поверх в квартиру, яка розташована вище приміщення магазину, та яка була джерелом затоплення. Оглядом квартири було встановлено, що в ній проводились ремонтні роботи, відсутні меблі, відкриті вікна. Також було встановлено причину витоку води, а саме з колонки водонагрівача, яка розміщена на боковій стіні зліва від входу в квартиру. Одночасно було встановлено і друге джерело витоку води з труби, яка йде в інше приміщення квартири неподалік від колонки. Було проведено фіксацію події на фото і відео присутніми особами та поліцією. З метою припинення витоку води та залиття приміщень, що розташовані нижче, працівниками аварійної служби «Тернопільводоканал» було перекрито крани в квартирі, які знаходяться безпосередньо біля колонки, інші крани в квартирі і виток води припинився. В квартирі було виявлено калюжу з водою розміром орієнтовно 2 м на 4 м та глибиною біля 5 см. Виходячи з огляду квартири, було встановлено причину витоку води, а саме пошкодження, розгерметизація і виток води із труб, як колонки, так і труби, яка є в квартирі. Виток води спричинив затоплення приміщення знизу, факт затоплення зафіксовано фото і відеозйомкою. Очевидним є вина (недбалість) власників квартири, чим нанесено збитки. Встановлено і зафіксовано в акті, затоплення приміщення, затоплення стелі приміщення практично по всьому периметру, стеля змонтована з гіпсокартону, видимі потоки води по стінах приміщення, на підлозі приміщення розтікання води глибиною 10 см, затоплено стелажі магазину, замочено електрообладнання приміщення, замочено товар магазину електротовари, косметика тощо. Встановлено причиннонаслідковий зв`язок між пошкодженням колонки і труби із квартири над приміщенням магазину і затопленням приміщення магазину. [PERSON] та [PERSON] уклали 29 квітня 2021 року договір оренди приміщення. [PERSON] є підприємцем і використовував орендоване приміщення як магазин «Профлайн». В магазині знаходилась косметика, електротовари тощо. В результаті тотального затоплення всі товари прийшли в непридатність. Завдані збитки зафіксовано та оцінено експертом відповідно до договору № 2712/1 від 27 грудня 2021 року «Про проведення товарознавчого експертного дослідження», укладеного між [PERSON] та експертом [PERSON] . За надані послуги експерта відповідно до договору [PERSON] сплатив 10 000,00 грн. Експертом встановлено суму завданих, внаслідок затоплення [PERSON] збитків в розмірі 313 491,54 грн. Устаткування і товар для магазину закуповуються за валюту, відмінну від валюти України, тож для повного покриття боргу слід врахувати різницю курсів валют, яку слід покласти на відповідачів. Так, станом на день затоплення курс гривні до долара США становив за курсом НБУ 1 долар США 27,2747 грн. Відповідно, 313 491,54 грн становило 11 493,8584 долари США. На час подання позову - 25 квітня 2023 року, 11 493,8584 долари США становить 420 314,31 грн (із розрахунку 1 долар США 36,5686 грн станом на 25 квітня 2023 року за курсом НБУ). Виникає різниця: 420 314,31 грн 313 491,54 грн = 106 822,77 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Відтак, сума нанесених збитків в результаті затоплення становить 420 314,31 грн. Окрім того, 01 березня 2023 року між [PERSON] та експертом [PERSON] укладено договір про проведення додаткової експертизи № 0103/3. За висновком експерта завдані збитки встановлено в розмірі 313 491,54 грн. За надані послуги експерта відповідно до договору [PERSON] сплатив 10 000,00 грн. Експертом фактично підтверджено суму нанесених збитків, встановлену попереднім висновком. При обрахунку втрат, які позивач поніс при припиненні підприємницької діяльності, яка сталась в результаті затоплення приміщення встановлено збитки в розмірі 300\~000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Моральні збитки, завдані затопленням становлять за оцінкою позивача 50 000,00 грн. На підставі таких неправомірних дій у [PERSON] виникли проблеми зі здоров`ям. Він практично втратив сон. І для того, щоб заснути змушений користуватися медикаментами і постійно вживає снодійні. Це призводить до постійних нервових стресів, наносить йому надзвичайних психічних і моральних страждань. Слід зауважити, що після затоплення [PERSON] змушений був припинити оренду приміщення і орендувати інше, чим йому завдано збитки на суму 300\~000,00 грн, оскільки позивач не міг здійснювати торгівельну діяльність, адже приміщення не могло використовуватись в якості магазину для торгівлі, а весь торговий асортимент був непридатний до продажу. Підтвердженням факту затоплення та нанесення збитків є також висновок експерта Тернопільського відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз Володимира Переймибіди, за яким збитки приміщенню від затоплення становлять 230 104,00 грн. З метою належної та визначеної законом участі у вказаній події було направлено керівнику ОСББ «Івана Франка 20» два примірники акту від 25 грудня 2021 року для затвердження, з проханням затвердити один примірник акту, який повернути заявнику за адресою: [ADDRESS] . Також було запропоновано викласти, якщо вони виникатимуть, свої зауваження чи пропозиції. Керівник ОСББ «Івана Франка 20» поштовою кореспонденцією повернув направлені йому копії актів з поясненням, що затвердити їх не може через його відсутність на місці події. Очевидним є те, що ОСББ «Івана Франка 20» є управителем у розумінні ч. 7 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Проте документи про здійснення управління у позивача відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартир у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлено точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві: 22. Точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: 1) у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення відгалуження від стояків у межах квартири; постачання холодної та гарячої води після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача. Тобто, частина інженерної мережі багатоповерхового житлового будинку до першого запірного крана в кожній окремій квартирі цього будинку є спільною сумісною власністю всіх мешканців будинку, відповідно, перебуває на балансі експлуатуючої організації, управителя (в даному випадку ОСББ «Івана Франка 20»), відтак вся відповідальність за шкоду, завдану об`єктом підвищеної небезпеки покладається на балансоутримувача (управителя) будинку. Вказаною Постановою КМУ встановлено і порядок розв`язання подібних спорів, порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та зобов`язання спорів. 23. У разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в цьому договорі. Утримання та технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації, входить до обов`язкового переліку житловокомунальних послуг, передбаченого Наказом №150 від 10 серпня 2004 року Державного комітету України з питань житловокомунального господарства. Таким чином, за ту частину трубопроводу системи водопостачання, що знаходиться у квартирі окремо взятого мешканця багатоповерхового житлового будинку, несе відповідальність саме цей мешканець. Виняток становлять випадки, коли прорив стався через роботу комунальників (великий тиск, розморожування центральних труб, неякісно встановлена сантехніка та ін.). Що стосується інших трубопроводів, то вони знаходяться у спільній власності всіх сусідів, тому й обов`язок по їх утриманню і обслуговуванню передається балансоутримувачу. Причиннонаслідковий зв`язок вбачається очевидним з огляду на встановлене у Акті джерело затоплення (місце аварійного прориву) та вищенаведений п. 22 Постанови Кабінету міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення» (щодо точки розподілу). Отож, з урахуванням викладеного, позивач просив суд: стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] збитки, завдані внаслідок затоплення в сумі 870 314,31 грн, з яких: 313 491,54 грн сума завданих збитків, 106 822,77 грн нарахування різниці курсу гривні, 50000,00 грн моральні збитки, 300\~000,00 грн матеріальні збитки за неможливість здійснення підприємницької діяльності; судові витрати в т.ч. 20000,00 грн витрати на проведення експертизи, будуть понесені 80 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката у спорі. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/7651/23; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 03 липня 2023 року судом зареєстровано заяву представника позивача про виклик і допит свідків. 04 липня 2023 року судом задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 607/7651/23; накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 28 липня 2023 року без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження у справі № 607/7651/23 закрито та призначено справу до розгляду по суті. 07 листопада 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області постановлено заочне рішення у справі № 607/7651/23, яким позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 313\~491,54 грн матеріальних збитків, 10\~000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 20\~000,00 грн понесених витрат на проведення експертного дослідження, 20\~000,00 грн - витрат на правничу допомогу; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] 3 234,91 грн сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 30 квітня 2024 року прийнято до розгляду заяву адвоката Вербицького Р. А., який діє від імені та в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення збитків. Ухвалою суду\~від 22\~травня 2024\~року поновлено\~відповідачці [PERSON] \~строк для\~подачі заяви\~про перегляд\~заочного рішення\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~07\~листопада 2023\~року в\~цивільній справі\~за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення збитків; заяву адвоката Вербицького Р. А., який діє від імені та в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення збитків задоволено; заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року в цивільній справі за позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа\~без самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача:\~ [PERSON] \~про стягнення\~збитків\~скасовано;\~справу за\~позовом [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення збитків призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В ході проведення підготовчого судового засідання суд задовольнив клопотання сторони позивача про допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також сторони відповідача про допит свідка [PERSON] 06 серпня 2024 року представником відповідачки адвокатом Вербицьким Р. А. подано клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи № 607/7651/23 матеріалів перевірки № 52115 від 25 грудня 2021 року за результатами звернення [PERSON] , яке судом задоволено, про що постановлено протокольну ухвалу. 20 серпня 2024 року представник третьої особи [PERSON] адвокат Покотило Ю.В. через систему електронний суд подав пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. В обгрунтування цих пояснень зазначено про те, що 25 грудня 2021 року сталося затоплення нежитлового приміщення по [ADDRESS] , яке на той час належало [PERSON] і перебувало в оренді позивача [PERSON] . Цього ж дня власником приміщення - [PERSON] , орендарем приміщення [PERSON] , в присутності свідків: [PERSON] , [PERSON] , а також працівників аварійної служби ПП «Східний масив» [PERSON] та [PERSON] , було складено Акт про залиття приміщення від 25 грудня 2021 року, два примірники якого 29 грудня 2021 року було направлено засобами поштового зв`язку голові ОСББ «Івана Франка 20» з проханням повернення одного з примірників з відміткою про його затвердження головою ОСББ «Івана Франка 20». Для з`ясування причин затоплення та їх усунення працівники ПП «Східний масив», Тернопільводоканалу разом з працівниками поліції 25 грудня 2021 року було здійснено вихід у квартиру на другому поверсі, з якої відбувалось затоплення. Оглядом квартири було встановлено, що вона складається з кількох квартир. В квартирі проводились ремонтні роботи, відсутні меблі, відкриті вікна. Також було встановлено причину витоку води, а саме з колонки водонагрівача, яка розміщена на боковій стіні зліва від входу в квартиру. Одночасно було встановлено і друге джерело витоку води з труби, яка йде в інше приміщення квартири неподалік від колонки. Було проведено фіксацію події на фото і відео присутніми особами та поліцією. З метою припинення витоку води та залиття приміщень, що розташовані нижче, працівниками аварійної служби «Тернопільводоканал» було перекрито крани в квартирі, які знаходяться безпосередньо біля колонки та інші крани в квартирі, витік води припинився. В квартирі було виявлено калюжу з водою розміром орієнтовно 2 м на 4 м та глибиною біля 5 см. Виходячи з огляду квартири, було встановлено причину витоку води, а саме пошкодження, розгерметизація і виток води із труб, як колонки так і труби, яка є в квартирі. Виток води спричинив затоплення приміщення магазину знизу. Факт затоплення і пошкодження магазину, речей та товару в магазині було зафіксовано фото і відеозйомкою. 08 лютого 2022 року експертом Тернопільського відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок експертного дослідження за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] від 17 січня 2022 року № 79/2222, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню технічного стану приміщень № 4 по [ADDRESS] , станом на день проведення обстеження, становить 230104,00 грн. Після отримання вказаного висновку експерта до [PERSON] з метою відшкодування збитків, спричинених внаслідок витоку води в квартирі, належній на той час відповідачу [PERSON] звернувся чоловік відповдіачки [PERSON] з пропозицією врегулювання спору в позасудовому порядку. Однак, запропоновані [PERSON] умови виявились неприйнятними для [PERSON] , а тому спричинені останній збитки до цього часу залишаються невідшкодованими. На час затоплення 25 грудня 2021 року нежитлового приміщення № 4, по [ADDRESS] , загальною площею 139,9 кв.м., орендував [PERSON] , який у цьому приміщенні здійснював підприємницьку діяльність з продажу товарів для салонів краси, перукарень та фізичних осіб. Власником та орендодавцем цього приміщення на момент його затоплення була [PERSON] . Причиною затоплення нежитлового приміщення [ADDRESS] , стала пошкоджена водяна труба, підведена до газової колонки, яка встановлена в приміщенні на другому поверсі над вищезгаданим приміщенням. Власником квартири, з якої сталося затоплення 25 грудня 2021 року на той момент була відповідач [PERSON] , що пітверджується інформаційною довідкою № 292673287 від 26 грудня 2021 року, яка міститься в матеріалах справи. Факт залиття нежитлового приміщення № 4, по [ADDRESS] та причина, яка призвела до такої події є встановленою та підтверджується складеним актом від 25 грудня 2021 року, який є належним та допустимим доказом у вказаній справі. При цьому посилання сторони відповдіача на недотримання форми акта не спростовує факту залиття нежитлового приміщення, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №727/2372/18-ц. Враховуючи, що внаслідок залиття нежитлового приміщення № 4, по [ADDRESS] було пошкоджено як саме приміщення, так і належний [PERSON] товар, позивачу та третій особі було причинено матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у даній справі. У зв`язку із цим, заявлені позовні вимоги представник третьої особи адвокат Покотило Ю. В. вважає обгрунтованими, такими, що доведені належними та достовірними доказами, а тому вони підлягають задоволенню. 22 серпня 2024 року представником відповідачки адвокатом Вербицьким Р. А. подано клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи № 607/7651/23 копії листа управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 19 серпня 2024 року № 152аз/41/33/02-2024 «Про надання відповіді», яке судом задоволено, про що постановлено протокольну ухвалу від 23 серпня 2024 року. Позивач [PERSON] , його представник - адвокат Парубій І. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та просили повністю задовольнити. Сторона позивача зазначила, що затоплення мало місце, факт завдання шкоди є беззаперечним, оцінений збиток відповідачкою не відшкодовано, а відтак позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Вербицький Р. А. позовних вимог не визнавав, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] з тих причин, що стороною позивача не доведено факт залиття приміщення, орендованого [PERSON] станом на 25 грудня 2021 року, саме з квартири, яка на праві власності належала [PERSON] 27 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» зареєстровано пояснення адвоката Вербицького Р. А., в яких він покликається на те, що із поданих відповідачкою доказів убачаються наступні обставини: з технічного паспорта будинку [ADDRESS] слідує, що приміщення [ADDRESS] . Над приміщенням № 4 знаходиться коридор та приміщення санвузла. При цьому, квартира [ADDRESS] знаходиться на другому поверсі в іншому кінці будинку та відділена від приміщення, що знаходиться над приміщенням № 4 двома квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] та коридором, який простягається на весь другий поверх. У приміщенні квартири [ADDRESS] та біля неї відсутня газова колонка, що підтверджується умовними позначеннями в технічному паспорті. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що над приміщенням [ADDRESS] , розташовувались інші квартири (квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] ), аніж квартира [ADDRESS] . Такі обставини підтверджуються технічним паспортом будинку [ADDRESS] . Звертаючись до суду із цим позовом позивач просить стягнути з відповідачки матеріальну та моральну шкоду, завдану залиттям орендованого ним приміщенням. Позивач уважає, що матеріальна шкода полягає у знищенні належного йому, як суб`єкту господарювання майна, що знаходилось станом на 25 грудня 2021 (дату залиття) в приміщенні № 4, по [ADDRESS] (магазин « [INFO] »). При цьому, іманентною ознакою правової позиції, сформованої позивачем в судовому засіданні, є вказівка на те, що залиття приміщення № 4 сталось з приміщення квартири, що розташована на другому поверсі, над орендованим ним приміщенням. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до Правил зазначено, що акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг; голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, в якому описується що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено), із зазначенням причин залиття, аварії (чітко зазначивши причини), акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду, члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які також його підписують. Відповідно до роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975) факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинні бути відображені: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц (провадження №61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватись на інших документах. Неналежно складений акт про залиття квартири є недопустимим доказом та не може бути прийнятий судом. Така позиція узгоджується з постановами Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11, від 10 травня 2018 року у справі № 465/2120/14-ц, постановою Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року № 6-2125цс16. Разом з тим, акт залиття приміщення від 25 грудня 2021 року № б/н вказаним вимогами не відповідає. Із змісту цього акту видно, і це не заперечується позивачем, відповідачка не залучалась до його складання. Акт не містить відомостей про відмову відповідачки від підписання акту. Даний акт не надсилався на адресу відповідачки, після його складання. Акт не містить інформації про номер квартиру, з якої сталось залиття приміщення та власника такої квартири. Акт не містить інформації про те, що комісією оглядалась квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачці у справі. Верховний Суд неодноразово висновував, що, якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість. Проте, якщо всупереч установленим нормам власник житла, який спричинив залиття не брав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримав під розписку акти про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними (правові висновки, викладені в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі 2-1974/11, від 10 травня 2018 року у справі № 465/2120/14-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 569/14230/15-ц). Безумовно, хоча й акт залиття є первинним доказом у справі, але наявність шкоди та причинний зв`язок позивач може доводити будь-якими засобами доказування, а не лише актом, складеним за формою Додатку 4 (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 263/14437/19). Проте, інші докази, які надані позивачем, не підтверджують того, що залиття сталось із квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачці, оскільки: у висновку від 08 лютого 2022 року №79/22-22 експертом вказано, що затоплення відбулось із «приміщень», які розташовані поверхом вище. При цьому, вказівки, що затоплення приміщення № 4 сталось із квартири [ADDRESS] у висновку не має; висновки експерта № 2712/1 від 22 лютого 2022 року, № 0103/3 від 10 квітня 2023 року містять вказівку на те, що огляд пошкодженого майна проводився за відсутності відповідачки, виключно за участю позивача та його представника. [PERSON] не повідомлялась про те, що проводитиметься огляд майна, пошкодженого внаслідок залиття приміщення з належної їй квартири. Крім того, висновок експерта заснований на акті залиття приміщення від 25 грудня 2021 року №б/н, який не містить переліку пошкодженого майна (товарів та техніки). Більше того, акт залиття приміщення містить посилання на те, що перелік пошкодженого майна буде складено додатково. Але, перелік пошкодженого майна за участі свідків не складався. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 329/382/19. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16). У цій справі відсутні засоби доказування, які вказуються на те, що залиття приміщення № 4, по [ADDRESS] сталось з квартири [ADDRESS] , яке належить відповідачці. Оскільки докази позивача у цій справі засновані виключно на показах осіб, які знаходяться у родинних відносинах, причому двоє з яких першого ступеня споріднення, і які не підтверджують жодним іншими засобом доказування, то їх слід оцінити критично. Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними, достатніми, допустимими та достовірними засобами ті обставин, на які він покликається, то в задоволенні позову слід відмовити. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Покотило Ю. В. підтримав раніше подані ним пояснення, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] , вважає їх підставними та обґрунтованими.. Допитаний у судовому засіданні в процесуальному статусі свідка позивач [PERSON] суду показав, що 25 грудня 2021 року до нього зателефонував продавець магазину на вул. Франка і повідомив, що зі стелі тече вода. Коли свідок приїхав, то побачив, що зі стелі приміщення тече вода, гіпсокартон був розірваний, продавці забирали товари з полиць і ховали в сухе місце. В орендованому приміщенні продавалася техніка - електротовари, перукарські речі, косметика. Тоді ж [PERSON] зателефонував до батька і дядька, щоб вони приїхали допомогти. Після приїзду працівників «Водоканалу» свідок піднявся з ними на 2 поверх, у квартиру [ADDRESS] , та побачив, що приміщення повністю розвалене, підлоги не було, а з газової колонки текла вода. Свідок та інші присутні почали воду збирати та виносити на вулицю, оскільки там все було затоплено, вода стояла глибиною 5-7 см. [PERSON] піднявся на 2 поверх, над приміщенням, яке затопило, де розташована квартира [ADDRESS] . У цій квартирі проводився ремонт, підлоги не було, там знаходилась газова колонка звідки і текла вода. Тоді були присутні працівники «Волоканалу» і ПП «Східний масив», свідок заходив у квартиру разом із працівниками цих служб. Також телефонували до власника квартири, з якої відбулося затоплення, він сказав, що «закриє» це питання. В подальшому була зустріч з [PERSON] , свідок показував йому збитки, однак жодного відшкодування за спричинену шкоду позивач не отримав. Свідок не знав, хто є власником квартири звідки відбулося затоплення, він спілкувався тільки з [PERSON] , з [PERSON] не спілкувався. З тої самої квартири було затоплення стелі приміщення літом, тоді голова ОСББ відшкодував кошти за побілку стелі. Чому в акті про затоплення немає номеру квартири свідку не відомо. [PERSON] також не відомо, чи надсилався опис пошкодженого майна відповідачці, при його огляді експертом вона не була присутня. Повторна експертиза пошкодженого майна ініціювалася адвокатом. З актом опису пошкодженого майна [PERSON] не знайомилася, однак ці речі не продані, вони зберігаються та можуть бути надані відповідачці. Свідок пригадує, що на старих дверях квартири ручкою чи олівцем було написано «13». [PERSON] заходив у приміщення поверхом вище, яке знаходилося над приміщенням, яке він орендував для здійснення підприємницької діяльності. Позивач не пригадує зміст написаних ним пояснень. [PERSON] у день затоплення 25 грудня 2021 року на повідомлялася про подію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що 25 грудня 2021 року йому зателефонував син [PERSON] , який повідомив про затоплення приміщення магазину. Коли свідок приїхав, то побачив, що зі стелі тече вода, стеля обвалилася. Почали рятувати товар, описали його, склали в ящики і вивезли. Піднялися у приміщення поверхом вище, де побачили, що з правої сторони по сходах знаходиться квартира, двері у це помешкання були відкриті, на стіні висіла стара колонка з якої і текла вода. Після цього викликали працівників поліції, водоканалу та ЖЕК. Свідок бачив, що на одній дверці вхідних дверей було нашкрябано № 13, вікна квартири виходили на [ADDRESS] . Підлоги у цій квартирі не було, дошки були зірвані, а на їх місці утворилися квадрати, у яких збиралася вода. Були представники КП «Східний», вони спустилися у підвал і перекрили воду, про затоплення було складено акт. Тоді ж намагалися зв`язатися із власниками квартири, з якої відбулося затоплення, однак відповіді від них не було. Після затоплення магазин закрили та домовились про припинення оренди. Претензії виставили тільки по товару, по стелажах не зазначали, однак вони всі поржавіли. Відсотків на 80 приміщення, яке орендувалося [PERSON] було затоплене. Речі, які були пошкоджені є електротоварами, після попадання на них води, гарантії на ці товари немає. Син зберігає затоплений товар на складі, весь товар є в наявності, адже проводилась експертиза. Власником товару є [PERSON] акт про залиття складався за участі свідка, його змісту він не пригадує, але його підпис на цьому акті є. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що 25 грудня 2021 року йому зателефонував племінник [PERSON] та попросив допомогти у виносі товару з магазину, який затопило. Після приїзду свідок допомагав з товаром, витирав його, витрушував воду, а потім всі піднялися на 2 поверх, щоб знайти причину звідки тече вода. Зайшли у квартиру, яка знаходилась над приміщенням, яке затопило. Тоді були викликані працівники аварійної водоканалу та ЖЕКу, які перекрили воду, щоб можна було остаточно ліквідувати наслідки затоплення. Вода текла зі стелі у декількох місцях, 80% від площі приміщення, яке орендувалося, було затоплене. Свідок заходив у приміщення з якого відбулося затоплення, це квартира на 2 поверсі, там проводилися ремонтні роботи, всі перегородки були знесені, підлога зірвана, між перекриттям стояла вода. Вода текла з труби газової колонки, яка знаходилася у квартирі. Номер квартири у яку заходив свідок 13, напис був на одній із двох дверок. Свідок акту про затоплення не складав, чому у ньому не вказано номеру квартири йому невідомо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що працював головою ОСББ «Івана Франка, 20», та йому відомо про залиття приміщення у грудні 2021 року. Приміщення, яке було затоплене, знаходиться на першому поверсі, там продавалися побутові речі. Про затоплення приміщення дізнався від власників, які телефонували. Свідок нічого не робив, бо не знав чого це сталося, на той час свідок перебував у м. Києві, телефонував до хлопців, щоб вони пішли і подивилися на місце затоплення. Після повернення з м. Києва свідок заходив у магазин, який затопило, йому було відомо, що затоплення відбулося зверху, однак у приміщення звідки відбулося затоплення він не заходив. Над приміщенням, яке було затоплене, знаходяться квартири [ADDRESS] і [ADDRESS] , на поверсі є декілька колонок. Жильці зустрічалися зі свідком та обговорювали затоплення, однак про конкретну квартиру звідки відбулося затоплення не говорили. Свідок не отримував офіційних листів від [PERSON] . В подальшому свідок заходив у приміщення квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , оскільки там проводився ремонт і вони були відчинені, однак наслідків затоплення у цих квартирах він не бачив. Пригадує, що номерів на квартирах не було, написи могли бути на дверях, але свідок їх не пам`ятає. Про відшкодування шкоди велися загальні розмови, з [PERSON] свідок говорив про затоплення, однак не про завдані збитки, їх розмір. Свідок підтвердив, що це не перше затоплення орендованого [PERSON] приміщення. Свідок не затвердив акт про затоплення, оскільки не був присутнім під час цієї події, в ОСББ він працював один. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачки та третьої особи, покази свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 05 жовтня 2010 року [PERSON] видано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців серії ААВ № 032747. Згідно довідки про взяття на облік платника податків № [NUMBER] від 07 жовтня 2011 року, [PERSON] є фізичною особоюпідприємцем. Як вбачається із витягу з реєстру платників єдиного податку, [PERSON] перебуває на другій групі спрощеної системи оподаткування. 30 травня 2012 року Державною податковою службою України [PERSON] видано свідоцтво платника єдиного податку серії Б. № 851388. [PERSON] (орендар) та [PERSON] (орендодавець) уклали 29 квітня 2021 року договір оренди приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 139,9 кв.м. на строк з 01 червня 2021 року до 31 травня 2022 року включно. Вказане приміщення передано 21 червня 2021 року від орендодавця до орендаря, згідно акту прийманняпередачі від 01 червня 2021 року. 25 січня 2022 року між сторонами договору оренди було укладено додаткову угоду № 1, згідно якої сторони дійшли взаємної згоди про дострокове припинення та розірвання з 25 січня 2022 року договору оренди. Також 25 січня 2022 року складено акт прийманняпередачі (повернення об`єкта оренди), згідно якого приміщення за вищевказаною адресою повернуто орендодавцю. 25 грудня 2021 року власник затопленого приміщення ( [PERSON] ) та орендар ( [PERSON] ) за участі свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (працівник ПП «Східний Масив»), [PERSON] (працівник ПП «Східний Масив»), працівників КП Тернопільської міської ради «Тернопільводоканал» та Приватного підприємства «Східний масив» склали акт про залиття приміщення № 4 у буд. [ADDRESS] . 25 грудня 2021 року сталось затоплення з приміщення квартири, що розташована поверхом вище (2 поверх). З працівниками ПП «Східний масив», Тернопільводоканалу було здійснено вихід на квартиру на другому поверсі, з якої відбувалось затоплення. Оглядом квартири було встановлено, що вона складається з кількох квартир. В квартирі проводились ремонтні роботи, відсутні меблі, відкриті вікна. Також було встановлено причину витоку води, а саме з колонки водонагрівача, яка розміщена па боковій стіні зліва від входу в квартиру. Одночасно було встановлено і друге джерело витоку води з труби, яка йде в інше приміщення квартири неподалік від колонки. Було проведено фіксацію події на фото і відео присутніми особами та поліцією. З метою припинення витоку води та залиття приміщень, що розташовані нижче, працівниками аварійної служби «Тернопільводоканал» було перекрито крани в квартирі, які знаходяться безпосередньо біля колонки і інші крани в квартирі і виток води припинився. В квартирі було виявлено калюжу з водою розміром орієнтовно 2 м на 4 м та глибиною біля 5 см. Виходячи з огляду квартири, було встановлено причину витоку води, а саме пошкодження, розгерметизація і виток води із труб, як колонки так і труби, яка є в квартирі. Виток води спричинив затоплення приміщення магазину «Профлайн» знизу. Факт затоплення і пошкодження магазину «Профлайн» та речей, товару в магазині зафіксовано фото і відеозйомкою. Очевидним є вина (недбалість) власників квартири, чим нанесено збитки. Встановлено і зафіксовано в акті нанесення збитків (шкоди) і пошкоджень у приміщенні магазину: затоплення стелі приміщення, оскільки вода розтеклась по всьому периметру стелі. Стеля змонтована з гіпсокартону. Видимі потьоки води по стінах приміщення, на підлозі приміщення розтікання води глибиною 10 см, затоплено стелажі магазину, замочено електрообладнання приміщення, замочено товар магазину електротовари, косметика тощо. 27 грудня 2021 року між ФОП [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) укладено договір № 2712/1 на проведення товарознавчого експертного дослідження. Згідно рахунку № 2712/1/1 від 27 грудня 2021 року, ФОП [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 10\~000 грн. 22 лютого 2022 року ФОП [PERSON] складено висновок експерта № 2712/1 за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження майна що знаходилось в приміщенні за адресою: [ADDRESS] , магазин « [INFO] », згідно якого розмір матеріального збитку, нанесеного майну, що знаходилось в магазині « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] , внаслідок його залиття, що сталося 25 грудня 2021 року, може становити: 313 491,54 грн. 29 грудня 2021 року адвокатом Покотилом Ю. В. направлено голові ОСББ «Івана Франка 20» два примірники акту від 25 грудня 2021 року для затвердження, з проханням затвердити один примірник акту та повернути заявнику за адресою: [ADDRESS] . Також було запропоновано викласти, якщо вони виникатимуть, свої зауваження чи пропозиції. 24 січня 2022 року адвокатом Парубієм І. направлено керівнику ОСББ «Івана Франка 20» два примірники акту від 25 грудня 2021 року для затвердження, з проханням затвердити один примірник акту та повернути заявнику за адресою: [ADDRESS] . Також було запропоновано викласти, якщо вони виникатимуть, свої зауваження чи пропозиції. Керівник ОСББ «Івана Франка 20» 15 лютого 2022 року надіслав відповідь № 15/02, якою повернув направлені йому копії актів з поясненням, що затвердити їх не може через його відсутність на місці події. 08 лютого 2022 року експертом Тернопільського відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок експертного дослідження за результатами проведеного будівельнотехнічного дослідження за заявою [PERSON] від 17 січня 2022 року № 79/2222, згідно якого вартість ремонтнобудівельних робіт по відновленню технічного стану приміщень № 4 по [ADDRESS] , станом на день проведення обстеження, становить 230 104,00 грн, в тому числі 64 247 грн 1,2 (ПДВ) = 77096,40 грн вартість будівельних матеріалів. На адвокатський запит І. Парубія, КП «Тернопільводоканад» 27 січня 2022 року надало відповідь № 197/22, у якій повідомило, що 25 грудня 2022 року було здійснено виклик в телефонному режимі гр. [PERSON] про затоплення приміщення магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] , з верхнього поверху будинку. При виїзді аварійної бригади за згаданою адресою було встановлено, що причиною затоплення стала пошкоджена водяна труба підведена до газової колонки, яка встановлена в приміщенні на другому поверсі над вищезгаданим магазином. Оскільки приміщення зверху було відкрите, працівниками підприємства було перекрито запірну арматуру перед водолічильником в даному приміщенні для уникнення подальшого затоплення. Надано копію витягу із журналу звернень за 25 грудня 2021 року. 24 січня 2022 року адвокат Парубій І. М. надіслав ПП «Східний масив» запит № 24/01/22, у якому просив надати інформацію про вихід працівників ПП «Східний масив» на подію затоплення приміщення магазину «Профлайн» за адресою [ADDRESS] ; надати інформацію про встановлені причини затоплення приміщення магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] . Надати копію журналу звернень про факт затоплення приміщення магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] . 01 березня 2023 року між ФОП [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) укладено договір № 0103/3 на проведення додаткової товарознавчої експертизи. Згідно рахунку № 0103/3 від 01 березня 2023 року, ФОП [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 10\~000 грн. 10 квітня 2023 року ФОП [PERSON] складено висновок експерта № 0103/3 за результатами проведення додаткової товарознавчої експертизи майна що знаходилось в приміщенні за адресою: [ADDRESS] , магазин « [INFO] », згідно якого розмір матеріального збитку, нанесеного майну, що знаходилось в магазині « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] , внаслідок його залиття, що сталося 25 грудня 2021 року, може становити: 313 491,54 грн. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 292673287 від 26 грудня 2021 року, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] 25 грудня 2021 року між адвокатом Парубієм І. М. (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено додатковий договір про надання правничої (юридичної) допомоги, ведення справи в суді, на представництво інтересів, згідно якого між Адвокатом та Клієнтом укладено Договір від 25 грудня 2021 року про правничу допомогу у справі щодо затоплення приміщення. Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору Клієнтом виплачується Адвокату винагорода (гонорар) розмір якої та порядок виплати узгоджується за домовленістю між Сторонами шляхом укладення додаткового договору у порядок і спосіб передбачений для основного договору. Клієнт зобов`язується, окрім гонорару, сплатити кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням умов Договору. На виконання Договору Сторони дійшли згоди про суму гонорару Адвоката за Договором у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн, в які входять наступні нарахування і виплати: а) 40 000 грн за послуги надані Адвокатом Клієнту під час проведення фіксації події, підготовки претензійних матеріалів, підготовки до судового процесу; б) 20 000 грн за послуги надані Адвокатом Клієнту за участь у судовій справі в суді першої інстанції; B) 10 000 грн за послуги надані Адвокатом Клієнту за участь у судовій справі в суді другої інстанції; г) 10 000 грн за послуги надані Адвокатом Клієнту за участь у судовій справі в суді третьої інстанції. На адвокатський запит Р. Вербицького від 11 липня 2024 року, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області 22 липня 2024 року надано відповідь В-116аз та копії матеріалів за зверненням [PERSON] про те, що за адресою [ADDRESS] , невідомі особи затоплюють приміщення магазину « [INFO] ». Дані матеріали включають довідку про результати розгляду звернення гр. [PERSON] за період з 25 грудня 2021 року по 17 січня 2022 року, рапорт, яким зафіксовано звернення [PERSON] на лінію «102» про те, що невідомі особи поверхом вищео 10:00 год. 25 грудня 2021 року затоплюють приміщення магазину «Профлайн» по [ADDRESS] , заява та пояснення [PERSON] в яких він просить притягнути до відповідальності осіб, які є власниками приміщення другого поверху по [ADDRESS] з вини яких затопило нежитлове приміщення за цією ж адресою; повідомляє про обставини затоплення, обстеження приміщень другого поверху будівлі, де виявили, що вода безперервно тече з газової колонки; лист Тернопільського РУП ГУНП № 462 від 19 січня 2022 року, адресований [PERSON] , про відсутність підстав вносити відомості в ЄРДР, та рекомендовано з приводу відшкодування збитків, завданих затопленням, звернутися до Тернопільського міськрайонного суду. На адвокатський запит Р. Вербицького від 16 серпня 2024 року управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надано відповідь від 19 серпня 2024 року № 152аз/41/33/02-2024 «Про надання відповіді». За змістом цієї відповіді, працівники УПП в Тернопільській області ДПП здійснювали реагування на повідомлення, яке надійшло 25 грудня 2021 року о 10:07 год. на екстрений скорочений номер «102»по факту житлово-експлуатаційні аварії, що мало місце в [ADDRESS] , зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за номером 52115. Згідно рапорту працівників УПП в Тернопільській області ДПП, за результатами реагування, в заявника, гр. [PERSON] , [INFO] , відібрано заяву та письмові пояснення. Інформація щодо проникнення до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду відсутня. З технічного паспорта будинку [ADDRESS] слідує, що приміщення № 4 знаходиться на першому поверсі будинку [ADDRESS] . Над приміщенням № 4 знаходиться коридор та приміщення санвузла. Квартира [ADDRESS] знаходиться на другому поверсі в іншому кінці будинку та відділена від приміщення, що знаходиться над приміщенням № 4 двома квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] та коридором, який простягається на весь другий поверх. У приміщенні квартири [ADDRESS] та біля неї відсутня газова колонка, що підтверджується умовними позначеннями в технічному паспорті. Позивач [PERSON] , його представник авдковат [PERSON] в судовому засіданні під час дослідження технічного паспорту на будинок за вищевказаною адресою підтвердили, що над приміщенням, яке орендував позивач розташовані квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] знаходиться на другому поверсі, однак у іншому кінці будинку. За встановлених обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будьякими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будьякого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст.\~386\~ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За змістом ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільноправова деліктна відповідальність це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст.\~1166\~ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише з вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будьякої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~березня 1992\~року №\~6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Судом беззаперечно встановлено, що факт затоплення мав місце і на час цього затоплення - 25 грудня 2021 року офісне приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 139,9 кв.м., орендував [PERSON] , який здійснював підприємницьку діяльність у магазині «Профлайн» з продажу товарів для салонів краси, перукарень та фізичних осіб. Власником та орендодавцем цього приміщення була [PERSON] . Причиною затоплення приміщення магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] , стала пошкоджена водяна труба, підведена до газової колонки, яка встановлена в приміщенні на другому поверсі над вищезгаданим магазином. Оглядом цього приміщення було встановлено, що квартира складається з кількох квартир. В квартирі проводились ремонтні роботи, відсутні меблі, відкриті вікна. Також, як суд зазначив вище, було встановлено причину витоку води, а саме з колонки водонагрівача, яка розміщена на боковій стіні зліва від входу в квартиру. Одночасно було встановлено і друге джерело витоку води з труби, яка йде в інше приміщення квартири неподалік від колонки. Сторона позивача обґрунтовувала свої вимоги тим, що власником квартири за адресою [ADDRESS] , з якої сталося затоплення 25 грудня 2021 року була [PERSON] , яка є заподіювачем шкоди та повинна нести відповідальність за її спричинення. Згідно із ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частина 2 ст. ст. 383 ЦК України визначає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 10 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. У відповідності до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У акті про залиття, який судом описано вище, міститься неповна адреса приміщення, з якого відбулося затоплення. Зазначено, зокрема, що залиття приміщення № 4 у буд. [ADDRESS] , 25 грудня 2021 року сталось з приміщення квартири, що розташована поверхом вище (2 поверх). Також при зверненні [PERSON] в поліцію, позивач не покликався на конкретну адресу житла, з якого мало місце затоплення орендованого ним приміщення, що було встановлено в ході розгляду справи по суті. Отож, будь-якої вказівки про номер квартири, з якої відбулось затоплення немає, однак недотримання форми акту, в частин відсутності номера квартири, з якої відбулося затоплення орендовного [PERSON] приміщення, не спростовує факту залиття цього нежитлового приміщення. Крім того, вказані в акті обставини події залиття приміщення орендованого [PERSON] , відповідачем не спростовані, а сам акт не оскаржувався. При цьому, подія залиття орендованого позивачем приміщення підтверджена також показаннями свідків (постанова верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 727/2372/18-ц). Разом з тим, суд при дослідженні доказів встановив, що залиття приміщення № 4 у буд. [ADDRESS] , 25 грудня 2021 року мало місце з приміщення, яке, на час виникнення спірних правовідносин не належало на праві власності відповідачці. Так, власником квартири за адресою [ADDRESS] , станом на 25 грудня 2021 року, була [PERSON] , однак з технічного паспорта будинку [ADDRESS] слідує, що приміщення № 4, яке орендувалось позивачем, знаходиться на першому поверсі будинку [ADDRESS] . На 2 поверсі, над приміщенням № 4 розміщений коридор та приміщення санвузла. Квартира [ADDRESS] знаходиться на другому поверсі в іншому кінці будинку та відділена від приміщення, що знаходиться над приміщенням № 4 двома квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] та коридором, який простягається на весь другий поверх. У приміщенні квартири [ADDRESS] та біля неї відсутня газова колонка, що підтверджується умовними позначеннями в технічному паспорті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, під час дослідження технічного паспорту на будинок за вищевказаною адресою, підтвердив, що над приміщенням, яке орендував позивач розташовані квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] знаходиться на другому поверсі, однак у іншому кінці будинку. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц) Відтак, суд виснує про те, що [PERSON] не може нести відповідальність за залиття приміщення № 4 у буд. [ADDRESS] , 25 грудня 2021 року, оскільки, судом було встановлено, ця подія залиття мала місце, однак не з квартири [ADDRESS] . Місце розташування цієї квартири та відсутність в ній газової колонки вказують на необгрунтованість вимог до [PERSON] та на неналежність відповідача у виниклому спорі. Покази свідків\~про те,\~що вони\~бачили на\~дверях квартири,\~з якої\~відбувалося затоплення\~ [ADDRESS] ,\~суд відхиляє,\~адже вони\~суперечать змісту\~технічного паспорта\~будинку [ADDRESS] ,\~який сторона\~позивача не\~спростувала.\~Саме \~з цього\~документу вбачається,\~що над\~затопленим приміщенням\~розміщені квартири\~ [ADDRESS] \~та [ADDRESS] ,\~власником яких\~відповідачка не\~являється та не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не усіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Разом з\~тим,\~такого клопотання\~сторона позивача\~до суду\~не заявляла,\~а відтак\~суд випрішує\~спір за\~позовними вимогами\~до [PERSON] ,\~яка,\~як суд\~попередньо виснував\~є неналежним\~відповідачем,\~а пред`явлення\~позову до\~неналежного відповідача\~є самостійною\~підставою для\~відмови в\~задоволенні позову.\~ [PERSON] \~не може\~нести відповідальність\~за шкоду\~завдану майну\~затопленням,\~яку сторона\~позивача оцінилав сумі 313 491,54 грн, як і відповідати за похідними вимогами про стягнення: 106 822,77 грн нарахування різниці курсу гривні, 50000,00 грн моральні збитки, 300\~000,00 грн матеріальні збитки за неможливість здійснення підприємницької діяльності. За встановлених\~вище обставин,\~суд повно,\~об`єктивно та\~всебічно оцінив\~докази та\~дійшов до\~висновку про\~відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення збитків. Відповідно до\~частини 1,\~пункту 2\~частини 2\~статті 141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, судовий збір, витрати на проведення експертизи, на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на [PERSON] .

Outcome: dismissed