Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення\~батьківства та\~стягнення аліментів.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що з\~ [PERSON] \~вона перебувала\~у фактичних\~шлюбних відносинах\~з лютого\~2009\~року до\~січня 2010\~року.\~ [INFO] у\~них народилася\~донька [PERSON] ,\~батьком якої\~є відповідач.\~14\~січня 2010\~року Покровським\~відділом ДРАЦС\~Південного міжрайонного\~управління міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~був складений\~актовий запис\~№10\~про здійснення\~реєстрації народження\~дитини [PERSON] \~ [INFO] .\~Відомості про\~батька дитини\~в зазначеному\~актовому запису\~внесені відповідно\~до вимог\~ст.\~135\~Сімейного Кодексу\~України,\~за вказівкою\~матері дитини,\~із зазначенням\~відомостей про\~батька відповідно\~до частині\~першої статті\~135\~Сімейного Кодексу\~України. Тобто в актовому запису про народження дитини та у свідоцтві про її народження у графі батько зазначено прізвище матері, а ім`я та по батькові зазначено [PERSON] , тобто ім`я та по батькові відповідача. З лютого 2009 року і до січня 2010 року сторони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Починаючи з січня 2010 року їхні відносини перетворилися в «гостьовий шлюб» і в такому форматі відбувалися до 2016 року. В 2016 році в житті відповідача з`явилася інша жінка, з якою він зареєстрував свій шлюб. Крім того, оскільки відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі, який визначає тільки на свій власний розсуд, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, хоча про дату та місце проведення слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву, згідно якої позов визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Покровського відділу ДРАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У свою чергу, приписами ст..206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно із ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст.\~15,\~16\~\~ЦК України, за якими кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у\~\~разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як встановлено судом, сторони з лютого 2009 року до січня 2010 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Наведене не заперечується та підтверджується сторонами. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , батьком якої є відповідач. 14 січня 2010 року Покровським відділом ДРАЦС Південного міжрайонного управління міністерства юстиції ( м. Одеса) був складений актовий запис №10 про здійснення реєстрації народження дитини [PERSON] [INFO] . Відомості про батька дитини в зазначеному актовому записі внесені відповідно до вимог ст. 135 Сімейного Кодексу України, за вказівкою матері дитини, із зазначенням відомостей про батька відповідно до частині першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тому в актовому записі про народження дитини [PERSON] , [INFO] та у свідоцтві про її народження у графі батько зазначено прізвище матері, а ім`я та по батькові зазначено [PERSON] , тобто ім`я та по батькові відповідача. З лютого 2009 року і до січня 2010 року сторони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Починаючи з січня 2010 року відносини перетворилися в «гостьовий шлюб» і в такому формати відбувалися до 2016 року. В 2016 році в житті відповідача з`явилася інша жінка, з якою він зареєстрував свій шлюб. Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до\~ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно\~ст.128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до\~ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст.\~128\~СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст. 135 СК).\~\~\~\~ Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови за нормою статей\~213,\~215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За змістом ст. ст.\~12\~та\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved