Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позиція сторін у справі У вересні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в якому просила: - визнати дії АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 00032129) протиправними; - зобов`язати АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 00032129) задовольнити заяви [PERSON] від 27.01.2023 року, від 25.04.2023 року, від 21.05.2023 року, від 15.06.2023 року, від 21.06.2023 року щодо перерахування коштів на підставі довіреностей №61АА8153760 від 23.10.2021 року та №61АА8153761 від 23.10.2021 року, посвідчені нотаріусом Неклиновського нотаріального округу Ростовської області Сулименко Наталією Борисівною, зареєстровані в реєстрі за №61/107-н/61-2021-3-309 та за №61/107-н/61- 2021-3-310. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є довіреною особою за довіреностями третіх осіб, які посвідчені нотаріусом Неклиновського нотаріального округу Ростовської області Сулименко Наталією Борисівною, зареєстровані в реєстрі за №61/107-н/61-2021-3-309 та за №61/107- н/61-2021-3-310. Вказані довіреності перекладені на українську мову дипломованим перекладачем, Дудченко Л. М., що засвідчується приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Макарчевою І. В. AT «Державний Ощадбанк» дійшов висновку, що у відносинах з російською федерацією до документів, виданих на території цієї країни, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Гаагською конвенцією, що скасовує вимогу консульської легалізації іноземних офіційних документів, вимога засвідчення апостилем згідно з Гаагською конвенцією стосується щодо будь-яких документів виданих, посвідчених у вказаній країні, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. За таких обставин, заяви від 27.01.2023 року, від 25.04.2023 року, від 21.05.2023 року, від 15.06.2023 року, від 21.06.2023 року [PERSON] щодо перерахування коштів на підставі вищезазначених довіреностей залишені банком без виконання. Представник відповідача подала до суду відзив, в якому зазначила, що для здійснення переказу грошових коштів при зверненні клієнта до відділення Ощадбанку, Банк надає для підписання клієнту заяву на переказ коштів та проводить ідентифікацію клієнта. У випадку звернення до відділення Ощадбанку довіреної особи проводиться перевірка оригіналу наданої довіреност і, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства України. В тексті довіреності має бути передбачено відповідне повноваження на переказ коштів. Втім як вбачається зі змісту заяви від 25.04.2023, Позивач звернулася до Банку із заявою невстановленого зразка та не надала належних доказів своїх повноважень. Позивач не надала належної заяви про переказ коштів, не надала належної довіреності, тому заяву від 25.04.2023 не можна вважати заявою про переказ коштів, а тому переказ коштів є неможливим та таким, що суперечить вимогам діючого законодавства України та внутрішніми нормативними документами банку. Щодо інших заяв Позивача, на які вона посилається у своєму позові, вони не містять доказів отримання їх Банком безпосередньо та оформлені неналежним чином. Представник позивача подала відповідь на відзив в якій зазначила, що довіреності, на підставі яких діє Літвіненко Ганна Євгенівна в інтересах Третіх осіб, видані 23.10.2021 року, посвідчені нотаріусом Неклиновського нотаріального округу Ростовської області Сулименко Наталією Борисівною, зареєстровані в реєстрі за №61/107-н/61-2021-3-309 та за №61/107-н/61- 2021-3-310 та приймалися на території України до 24.02.2022 року, в тому числі Відповідачем, без спеціального посвідчення. Тобто, вказані довіреності є дійсними на території України та належними документами на підтвердження повноважень Третіх осіб, в інтересах яких діє Позивач. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року заяву представника відповідача про залишення без розгляду позову залишено без задоволення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] є довіреною особою [PERSON] та [PERSON] , на підставі довіреностей №61АА8153760 від 23.10.2021 року та №61АА8153761 від 23.10.2021 року, посвідчені нотаріусом Неклиновського нотаріального округу Ростовської області Сулименко Наталією Борисівною, зареєстровані в реєстрі за №61/107-н/61-2021-3-309 та за №61/107- н/61-2021-3-310. Вказані довіреності перекладені на українську мову дипломованим перекладачем, Дудченко Л. М., що засвідчується приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Макарчевою І. В., зареєстровані в реєстрі за №252, 253, у відповідності до п. 12 ст. 34, 79 Закону України «Про Нотаріат». Згідно наведених довіреностей [PERSON] уповноважена [PERSON] та [PERSON] на вчинення таких дій, зокрема: бути їх представником у всіх державних та інших установах, підприємствах, організаціях України, незалежно від їх форм власності або підпорядкування, у будь-якій банківській, фінансовій установі, включаючи у будь-якому відділенні AT «Державний Ощадбанк» (далі - Відповідач) з питань отримання грошових коштів у національній та/або іноземній валюті, готівкових сум, в отриманні грошей за Третіх осіб, розписуватися і надалі отримувати гроші та/або банківські картки в касі банку, подавати заяви, подавати запити в будь-які організації, отримувати відповіді на запити, надавати, вимагати, отримувати, підписувати всі необхідні довідки та документи, бути їх представником у будь- якій банківській, фінансовій установі, включаючи у будь-якому відділенні AT «Державний Ощадбанк» з питань ініціювання випуску платіжних карток до рахунків Третіх осіб на їх ім`я та додаткових карток на ім`я довіреної особи з питань отримання додаткової платіжної картки, основної платіжної картки до рахунку, відкритому у будь-якій банківській установі, включаючи AT «Державний Ощадбанк» під час вирішення будь-яких питань, що стосуються клієнта, включаючи з питань отримання, оформлення та/або переоформлення на ім`я клієнта пенсійних виплат, карток до рахунків, будь-яких інших соціальних виплат, компенсацій, з питань розпорядження всіма рахунками клієнта як тими, що діють зараз, так і тими, що будуть відкриті у майбутньому, відкривати нові рахунки на ім`я клієнта та закривати відкриті на ім`я клієнта, подавати від імені клієнта в усі відділення AT «Державний Ощадбанк» будь-які заяви, підписувати всі необхідні бланки, документи, отримувати, оформлювати та/або переоформлювати належні клієнту пенсії та будь-які інші соціальні виплати, закривати ощадні книжки та рахунки, розпорядчий підпис за рахунками в усіх відділеннях AT «Державний Ощадбанк», отримувати необхідні довідки а інші документи, одержувати через каси банків будь-які суми з рахунку клієнта без обмежень їх розміру, ініціювати випуск і отримання пластикових карт і ПІН-кодів до них, емітованих на ім`я клієнта, ініціювати випуск і отримання електронного пенсійного посвідчення та ПІН-кодів до них, емітованих на ім`я клієнта, ініціювати випуск, отримати і користуватися основними і додатковими платіжними картками і ПІН-кодами до них на ім`я клієнта та/або на ім`я повірених осіб, представників отримувати конверт, платіжну картку і ПІН-код до неї за рахунком, відкритому на ім`я клієнта, отримувати довідки або інші документи про наявність грошових сум, поповнювати рахунки, укладати угоди щодо подальшого розміщення грошових сум, заповнювати картки із зразками підписів, представляти клієнта в усіх відділеннях AT «Державний Ощадбанк» з питань розблокування рахунків клієнта, карток до цих рахунків, зняття лімітів, встановлених банком за рахунками і картками, з доступом до конфіденційної інформації клієнта, присвоювати і змінювати фінансовий номер рахунків клієнта, тощо. Довіреності видані строком на десять років, до 23.10.2031 року. На підставі вказаних довіреностей [PERSON] неодноразово зверталась до ТВБВ №10026/0158 AT «Державний Ощадбанк» із заявами (Додаток 1 до Механізму здійснення переказу) щодо перерахування грошових коштів з рахунку № [NUMBER] (МФО 335106, ЄДРПОУ 09334702, відкритий у філії м. Бахмут, вул. Ювілейна, 31, приміщення AT «Державний Ощадбанк») на рахунок № [NUMBER] (відкритий у філії м. Київ обласне управління AT «Державний Ощадбанк», МФО 322669, ЄДРПОУ 09322277), відкриті на ім`я [PERSON] та з рахунку № [NUMBER] (МФО 335106, ЄДРПОУ 09334702, відкритий у філії м. Волноваха, провулок Колійний, 34, приміщення 4 - AT «Державний Ощадбанк») на рахунок № [NUMBER] (відкритий у філії м. Київ обласне управління AT «Державний Ощадбанк», МФО 322669, ЄДРПОУ 09322277), відкриті на ім`я [PERSON] . 27.01.2023 року [PERSON] звернулась з відповідними заявами до ТВБВ №10026/0158 AT «Державний Ощадбанк» щодо перерахування коштів на підставі зазначених довіреностей, які були залишені без виконання. 25.04.2023 року [PERSON] звернулась із заявою за вх. №100.40/0158-48/04-22 до ТВБВ №10026/0158 AT «Державний Ощадбанк» з вимогою виконати заяву від 27.01.2023 року щодо перерахування коштів на підставі довіреностей. Листом за вих. №100.10/2-07/1337 від 01.05.2023 року AT «Державний Ощадбанк» повідомило, що відповідно Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 року зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР, а також постановлено вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від З березня 1998 року № 140/98-ВР. На підставі наведеного Закону AT «Державний Ощадбанк» дійшов висновку, що у відносинах з російською федерацією до документів, виданих на території цієї країни, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Гаагською конвенцією, що скасовує вимогу консульської легалізації іноземних офіційних документів, вимога засвідчення апостилем згідно з Гаагською конвенцією стосується щодо будь-яких документів виданих, посвідчених у вказаній країні, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. За таких обставин, заяви від 27.01.2023 року, від 25.04.2023 року, від 21.05.2023 року, від 15.06.2023 року, від 21.06.2023 року [PERSON] щодо перерахування коштів на підставі вищезазначених довіреностей залишені АТ «Державний Ощадбанк» без виконання. Позиція суду та оцінка аргументів сторін За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (частина перша статті 1068 ЦК України). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про міжнародне приватне право» порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність. Ст. 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України від 01.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93 р.» (надалі - Закон про зупинення Конвенції) зупинено дію Конвенції про правову допомогу та анонсовано вихід з Конвенції. Вказаний Закон опубліковано у газеті «Голос України», та 23.12.2022 він набрав чинності. Згідно зі ст. 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, згідно з якою зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. У період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які могли б перешкодити поновленню дії договору. Відтак, після зупинення дії Конвенції про правову допомогу, серед іншого, Україною не застосовуються їх положення стосовно спрощення формальних процедур та, зокрема, можливості використання документів, виданих чи посвідчених у рф, рб, незалежно від дати їх видачі, посвідчення, та можливості використання таких документів на території України як офіційних з відповідною доказовою силою. Таким чином, аргументованими є твердження сторони відповідача про те, що з моменту набрання чинності Законом України від 01.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93 р.» до документів, виданих на території рф та рб, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем, у відповідності до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, підписаної у м. Гаазі 05.10.61 року, до якої приєдналася Україна, та яка є чинною у відносинах України з рф та рб. Зокрема, як передбачено ст. ст. 3, 5 Конвенції, єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого ст. 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення. Отже, наразі офіційні документи, видані компетентними органами рф, приймаються на території України виключно за умови легалізації, у даному випадку - шляхом проставлення апостилю. Щодо посилання Позивача на лист Міністерства юстиції України від 07.05.2023 №56523/С-11406/37.4 (надалі - Лист Міністерства) та положення Постанови КМУ 04.02.2023 №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» (надалі - Постанова) суд враховує наступне. Згідно зі ст. 13 Закону У країни «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Згідно з ч. 7 ст. 10 ЦПК України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору. Мінська конвенція передбачала спрощення формальних процедур. Проте, після зупинення її дії документи, видані в рф та бр, можуть бути прийняті в Україні лише після їхньої легалізації, як це передбачено ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», що має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою КМУ 04.02.2023 № 107 та листом Міністерства. Отже,

Outcome: dismissed