Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

07 жовтня 2019 року до суду надійшла позовна заява про витребування майна із чужого незаконного володіння, в обґрунтування якої позивач зазначив, що ним було укладено ряд договір та придбане обладнання, загальна вартість якого складає 1 981 000,00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят одна) грн. Він як власник вищезазначеного обладнання, маючи намір разом із [PERSON] здійснювати спільну діяльність з виробництва палива для твердопаливних котлів, усе належне устаткування розмістив за адресою: [ADDRESS] . Дане обладнання було поставлене та змонтоване за вищезазначеною адресою згідно із договорами купівлі-продажу, що підтверджується товарно-транспортними накладними та актами здачі-прийому. Дане приміщення є місцезнаходженням юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕТЛІС», єдиним засновником якого є [PERSON] . Право власності на дане приміщення, як і на земельну ділянку, на якій воно розташоване, зареєстровано за дружининою [PERSON] - [PERSON] . Наразі Відповідачі відмовляються від укладення будь-якого договору про спільну діяльність, відповідно відмовляються разом здійснювати таку діяльність та відмовляється співпрацювати. Відповідачі використовують належне йому майно без його згоди, фактично привласнили його та користуються належним йому обладнанням у власних інтересах, виготовляючи продукцію за допомогою цього обладнання, реалізовують її та привласнюють собі прибутки від його реалізації. Оскільки, Відповідачі користуються належним йому майном без будь-якої на те правової підстави, та на його прохання щодо його повернення не реагують, відповідно не мають наміру добровільно йому повертати майно, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. 08 жовтня 2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 11 грудня 2019 року ухвалою суду задоволено заяви [PERSON] від 08 жовтня 2019 року, від 15 жовтня 2019 року про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що розташоване по [ADDRESS] , а саме: бум (подаючий) з гідро бортом, гідронасосом, електричним двигуном; транспортер вологої сировини з електричним двигуном; іскрогасник; барабан сушильний колісний, резиновий хід з приводом і електричним двигуном; труба аеродинамічна; циклон активний з електричним двигуном 18.5 кВт; дозуючий шлюз з електричним двигуном; подрібнювач ДКУ з електричним двигуном 30 кВт; накопичувальний бункер готової сировини з транспортером і електричним двигуном; малі циклони аспірації охолоджувача з електричним двигунами, шлюзовими затворами; дозуючий шнек з електричним двигуном №1; дозуючий шнек з електричним двигуном №2; змішувач сировини з електричним двигуном; норія охолоджувача; охолоджувач паливної гранули з просіювачем; деревоподрібнюючу машину для деревини МРН 30 з електродвигуном 92 кВт.; прес-гранулятори 1 т./год. (в т.ч. матриця, консоль, ролики) з електродвигунами 55 кВт/год. без пульта керування в кількості 2 штуки; пульт керування сушкою; пульт керування гранулятора №1; пульт керування гранулятора №2; конденсаторну установку 270 кВАр; комплект кабелів; пульт плавного запуску МРН-30, електричний двигун 92 кВт; дробарку роторно-молоткову ДРМ-2 55 кВт/3000 об./хв. та пульт керування. 13 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені у позовній заяві вимоги. Крім того, позивач пояснив, що мав дружні довірливі відносини з відповідачем [PERSON] , з яким домовився спільно виготовляти паливні палети. Він закупив усе необхідне обладнання, привіз та установив його на виробничій базі відповідача, та навіть пробували запустити виробництво. Проте [PERSON] відмовився від ведення спільної діяльності, обладнання не віддає та використовує його у своїх підприємницьких цілях. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , їх представники [PERSON] та [PERSON] заперечили проти позовних вимог. [PERSON] пояснив, що все обладнання на його виробничій базі закупляв самостійно, домовленостей з позивачем у нього не було. Позивач нічого не завозив та не встановляв на його підприємстві. [PERSON] пояснила, що підприємницькою діяльністю займається її чоловік, а вона є власником приміщень та земельних ділянок. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 01 квітня 2015 року між Приватним підприємцем в особі [PERSON] та фізична особа [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу № 001. Згідно доданої до Договору специфікації предметом поставки є: бум (подаючий) з гідро бортом, гідронасосом, електричним двигуном; транспортер вологої сировини з електричним двигуном; іскрогасник; барабан сушильний колісний, резиновий хід з приводом і електричним двигуном; труба аеродинамічна; циклон активний з електричним двигуном 18.5 кВт; дозуючий шлюз з електричним двигуном; подрібнювач ДКУ з електричним двигуном 30 кВт; накопичувальний бункер готової сировини з транспортером і електричним двигуном; малі циклони аспірації охолоджувача з електричним двигунами, шлюзовими затворами (4 штуки); дозуючий шнек з електричним двигуном №1; дозуючий шнек з електричним двигуном №2; змішувач сировини з електричним двигуном (2 штуки); норія охолоджувача (2 штуки); охолоджувач паливної гранули з просіювачем. Згідно товарного чеку від 09 липня 2015 року, вартість бум (подаючий) з гідро бортом, гідронасосом, електричним двигуном - 128 000 гривень. Згідно товарного чеку від 10 липня 2015 року, вартість іскрогасника - 20 000 гривень, циклон активний з електричним двигуном 18.5 кВт - 105 000 гривень, всього на суму 125 000 гривень. Згідно товарного чеку від 07 серпня 2015 року, вартість дозуючого шлюзу з електричним двигуном - 25 000 гривень; накопичувальний бункер готової сировини з транспортером і електричним двигуном - 120 000 гривень, всього на суму 145 000 гривень. Згідно товарного чеку від 10 жовтня 2015 року, вартість охолоджувач паливної гранули з просіювачем - 100 000 гривень, транспортер вологої сировини з електричним двигуном - 30 000 гривень, всього на суму 130 000 гривень. Згідно товарного чеку від 12 листопада 2015 року, вартість малі циклони аспірації охолоджувача з електричним двигунами, шлюзовими затворами (1 штука - 21 000) - 84 000 гривень; норія охолоджувача (1 штука - 30 000 гривень) - 60 000 гривень, всього на суму 144 000 гривень. Згідно товарного чеку від 16 грудня 2015 року, вартість дозуючого шнеку з електричним двигуном № 1 - 17 000 грн.; дозуючого шнеку з електричним двигуном № 2 - 19 000 грн.; труба аеродинамічна - 8 000 грн.; 2 змішувачі сировини з електричним двигуном (1 штука - 12 000 грн.) - 24 000 грн.; подрібнювач ДКУ з ел. двигуном 30 кВт. - 70 000 грн, всього на суму 138 000 гривень. Згідно товарного чеку від 18 грудня 2016 року, вартість барабан сушильний колісний, резиновий хід з приводом і електричним двигуном - 140 000 гривень. Згідно акту здачі-прийому обладнання від 28 липня 2017 року, обладнання згідно договору купівлі-продажу № 001 від 01 квітня 2015 року, передано та змонтовано за адресою [ADDRESS] . Вказаний акт підписано [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2016 року між Приватним підприємцем в особі [PERSON] та фізична особа [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу № 002. Згідно доданої до Договору специфікації предметом поставки є деревоподрібнююча машина для деревини МРН 30 з ел. двигуном 92 кВт кількістю 1 штука. Відповідно до видаткової накладної №01-08 від 02 серпня 2016 року ціна деревоподрібнюючої машини для деревини МРН 30 з ел. двигуном 92 кВт. (1 штука) - 200 000 гривень. При цьому, згідно товарного чеку від 07 липня 2016 року, вартість деревоподрібнюючої машини для деревини МРН 30 з ел. двигуном 92 кВт. - 100 000 грн. та згідно товарного чеку від 02 серпня 2016 року, вартість деревоподрібнюючої машини для деревини МРН 30 з ел. двигуном 92 кВт. - 100 000 грн. Згідно акту здачі-прийому обладнання від 25 серпня 2016 року, згідно договору купівлі-продажу № 002 від 20 червня 2017 року, деревоподрібнюючу машину для деревини МРН 30 з ел. двигуном 92 кВт. передано та змонтовано за адресою [ADDRESS] . Вказаний акт підписано [PERSON] та [PERSON] . Згідно видатковою накладною №01-12 від 22 грудня 2016 року, продавець ФОП [PERSON] , отримувач [PERSON] , товар зданий та прийнятий: бум (подаючий) з гідро бортом, гідронасосом, електричним двигуном - 128 000 гривень; транспортер вологої сировини з електричним двигуном - 30 000 гривень; іскрогасник - 20 000 гривень; барабан сушильний колісний, резиновий хід з приводом і електричним двигуном - 140 000 гривень; труба аеродинамічна - 8 000 грн; циклон активний з електричним двигуном 18.5 кВт - 105 000 гривень; дозуючий шлюз з електричним двигуном - 25 000 гривень; подрібнювач ДКУ з ел. двигуном 30 кВт. - 70 000 гривень; накопичувальний бункер готової сировини з транспортером і електричним двигуном - 120 000 гривень; малі циклони аспірації охолоджувача з електричним двигунами, шлюзовими затворами (1 штука - 21 000) - 84 000 гривень; дозуючий шнек з електричним двигуном № 1 - 17 000 гривень; дозуючий шнек з електричним двигуном № 2 - 19 000 гривень; 2 змішувачі сировини з електричним двигуном (1 штука - 12 000 грн.) - 24 000 грн.; норія охолоджувача (1 штука - 30 000 гривень) - 60 000 гривень; охолоджувач паливної гранули з просіювачем - 100 000 гривень. 02 листопада 2015 року між КП «Ясень» в особі директора Золотухи Івана Івановича та ФО [PERSON] укладено договір купівлі-продажу обладнання №02/11/2015. Згідно специфікації до договору поставки обладнання № 02/11/2015, та видаткової накладної №РН-0000037 від 24 листопада 2015 року, вартість обладнання: прес-гранулятор 1 т./год. (в т.ч. матриця, консоль, ролики) з електродвигуном 55 кВт/год. без пульта керування 220 000 гривень. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру № 89 від 02 листопада 2015 року та № 95 від 24 листопада 2015 року, ФО [PERSON] оплатив 100 000 та 120 000 гривень відповідно. 03 грудня 2015 року між КП «Ясень» в особі директора Золотухи Івана Івановича та ФО [PERSON] укладено договір купівлі-продажу обладнання №03/12/2015. Згідно специфікації до договору поставки обладнання № 03/12/2015 від 03 грудня 2015 року, та видаткової накладної №РН-0000044 від 17 грудня 2015 року, вартість обладнання: прес-гранулятор 1 т./год. (в т.ч. матриця, консоль, ролики) з електродвигуном 55 кВт/год. без пульта керування 220 000 гривень. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру № 98 від 03 грудня 2015 року та № 106 від 17 грудня 2015 року, ФО [PERSON] оплатив 100 000 та 120 000 гривень відповідно. Згідно акту здачі-прийому прес-грануляторів по виробництву паливних гранул (пелет) від 21 вересня 2017 року, два прес-гранулятори змонтовані і випробувані в роботі за адресою [ADDRESS] . Вказаний акт підписано представником КП «Ясень» та [PERSON] 30 березня 2017 року між СПД [PERSON] та ФО [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № 30-03/2017. Згідно договору та видаткової накладної №01-05 від 25 травня 2017 року, предметом договору є: пульт керування сушкою - вартістю 51 500 грн.; пульт керування гранулятора №1 - вартістю 54 350 грн.; пульт керування гранулятора №2 - вартістю 30 200 грн.; конденсаторну установку 270 кВАр - вартістю 49 400 грн.; комплект кабелів - вартістю 42 650 грн., всього на суму 228 100 грн. Згідно товарного чеку № 01-04 від 03 квітня 2017 року, вартість пульту керування сушкою - 50 000 грн. Згідно товарного чеку № 02-04 від 04 квітня 2017 року, вартість пульту керування гранулятора №1 - 50 000 грн. Згідно товарного чеку № 01-05 від 12 травня 2017 року, вартість пульту керування гранулятора №2 - 30 200 грн.; вартість пульту керування гранулятора №1 - 4 350 грн.; вартість пульту керування сушкою 1 500 грн. Згідно товарного чеку № 03-05 від 25 травня 2017 року, вартість конденсаторної установки 270 кВАр - 49 400 грн. Згідно товарного чеку № 02-05 від 17 травня 2017 року, вартість комплекту кабелів - вартістю 42 650 грн. Згідно акту здачі-прийому електрообладнання виробничої лінії паливних гранул (пелет) від 29 серпня 2017 року, монтаж пультів керування електрообладнанням та конденсаторної установки виробничої лінії виконаний за адресою [ADDRESS] . Вказаний акт підписано представником СПД [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 2018 року між СПД [PERSON] та ФО [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № 25-04-2018, предметом договору є: пульт плавного запуску МРН-30, ел.двигун [NUMBER] . Згідно видаткової накладної №01-05 від 10 травня 2018 року та товарного чеку № 01-04 від 27 квітня 2018 року, вартість пульту плавного запуску МРН-30, ел.двигун 92 кВт - 42 500 грн. Згідно акту здачі-прийому електрообладнання виробничої лінії паливних гранул (пелет) від 15 травня 2018 року, монтаж пульта плавного запуску МРН-30, ел.двигун 92 кВт виконаний за адресою вул. Затонського, 4, смт Летичів, Хмельницька область. Вказаний акт підписано представником СПД [PERSON] та [PERSON] 16 лютого 2018 року між ФОП [PERSON] та ФО [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № 4, предметом договору є: дробарка роторно-молоткову ДРМ-2 55 кВт/3000 об./хв. та пульт керування. Згідно видаткової накладної №4 від 05 березня 2018 року, вартість дробарки роторно-молоткової ДРМ-2 55 кВт/3000 об./хв. 114 000 грн. та пульт керування 6 400 грн., всього 120 400 грн. Згідно товарних чеків № 01-02 від 16 лютого 2018 року, № 02-02 від 01 березня 2018 року вартість дробарки роторно-молоткової ДРМ-2 55 кВт/3000 об./хв. 48 160 грн., 40 000 грн. Згідно товарного чеку № 03-02 від 05 березня 2018 року, вартість дробарки роторно-молоткової ДРМ-2 55 кВт/3000 об./хв. - 25 840 грн., пульт керування 6 400 грн. Згідно акту прийому-передачі від 05 березня 2018 року, обладнання згідно з Договором № 4 від 16 лютого 2018 року: дробарка роторно-молоткової ДРМ-2 55 кВт/3000 об./хв. та пульт керування передані за адресою [ADDRESS] . Вказаний акт підписано представником ФОП [PERSON] та [PERSON] . Згідно товарно-транспортних накладних № 13 від 16 грудня 2015 року, № 18 від 21 квітня 2016 року, № 21 від 02 серпня 2016 року, автомобільний перевізник ПП «Еверест» від ФОП [PERSON] до вантажоодержувача [PERSON] здійснив вантажні перевезення на адресу: [ADDRESS] . Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 183698328 від 04 жовтня 2019 року, власником виробничої бази та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Вказане приміщення є місцезнаходженням юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Летліс», єдиним засновником якого є [PERSON] 19 липня 2016 року між ПП «СВІТАНОК-СХІД» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу №87 від 19 липня 2016 року. Згідно Додатку до Договору від 19 липня 2016 року, видаткових накладних та квитанцій до прибутного касового ордера [PERSON] придбано обладнання на загальну вартість 1 350 000 гривень. Згідно актів приймання-передачі товару до Договору купівлі-продажу № 87 від 20-22, 25-29 липня 2016 року, 01-02, 04, 08, 11-12, 17, 19, 22, 23, 29 серпня 2016 року, вказане обладнання було прийняте [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а не за адресою: [ADDRESS] . При цьому, згідно п. 2.2 договору купівлі продажу укладеному між [PERSON] та ПП [PERSON] №001 від 01 квітня 2015 р. оплата продукції що постачається за цим договором здійснюється за два платежі покупцем шляхом перерахування продавцю 40% грошових коштів в якості пердплати, і решта 60 % грошових коштів по факту виконаних робіт і відвантаження продукції. В п. 2.3 Договору зазначено що датою платежу рахується дата дата зарахування грошових коштів на рахунок, а в п. 5,1 Договорів вказано що продукція що є предметом поставки за цим договором, повинна бути виготовлена не пізніше ніж за 20 банківських днів з моменту потрапляння грошових коштів на поточний рахунок продавця. У п. 2.2 договору купівлі продажу укладеному між [PERSON] та ПП [PERSON] №002 від 01 квітня 2016 р. вказується що оплата продукції що постачається за цим договором здійснюється за два платежі покупцем шляхом перерахування продавцю 40% грошових коштів в якості пердплати, і решта 60 % грошових коштів по факту виконаних робіт і відвантаження продукції. В п. 2.3 Договорів зазначено що датою платежу рахується дата дата зарахування грошових коштів на рахунок, а в п. 5,1 Договорів вказано що продукція що є предметом поставки за цим договором, повинна бути виготовлена не пізніше ніж за 20 банківських днів з моменту потрапляння грошових коштів на поточний рахунок продавця. У п. 2.1 договору купівлі продажу укладеному між [PERSON] та КП «Ясень» №02/11/2015 від 02 листопада 2015 року вказується продавець зобов`язується після підписання договору в строк не пізніше 15 календарних днів з дня передоплати, виготовити та передати покупцеві зазначений у п. 1.1 Договору товар. Однак доказів про те що була здійсненна передоплата позивач не надає. Згідно п. 5.1 Договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування продавцю на розрахунковий рахунок 70% грошових коштів в якості попередньої оплати, і решта 30 % грошових коштів по факту виконаних робіт і відвантаження продукції. У п. 2.1 договору купівлі продажу укладеному між [PERSON] та КП «Ясень» №02/12/2015 від 03 грудня 2015 року вказується продавець зобов`язується після підписання договору в строк не пізніше 15 календарних днів з дня передоплати, виготовити та передати покупцеві зазначений у п. 1.1 Договору товар. Однак доказів про те що була здійсненна передоплата позивач не надає. Згідно п. 5.1 Договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування продавцю на розрахунковий рахунок 70% грошових коштів в якості попередньої оплати, і решта 30 % грошових коштів по факту виконаних робіт і відвантаження продукції. У п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2, договору купівлі продажу укладеному між [PERSON] та СПД [PERSON] №25-04-2018 р. від 25 квітня 2018 року вказується що оплата загальної вартості обладнання за даним договором відбувається покупцем покроково, з дотриманням наступних термінів: після підписання договору покупець проводить передоплату 50% в сумі 21520,00 грн. та протягом двох днів з моменту закінчення монтажу обладнання покупець доплачує 50% в сумі 21250,00 грн. У п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2 ,2.1.3, договору купівлі продажу укладеному між [PERSON] та СПД [PERSON] №30-03-2017 р. від 30 березня 2018 р. вказується що оплата загальної вартості обладнання за даним договором відбувається покупцем покроково, з дотриманням наступних термінів: після підписання договору покупець проводить передоплату 50% в сумі 114050,00 грн. та протягом 45 днів після підписання цього договору покупець доплачує 40% в сумі 91240,00 грн. та протягом 2-х днів з моменту закінчення монтажу обладнання покупець доплачує 10% в сумі 22810,00 грн. Однак доказів про те, що такі платежі отримано продавцем від покупця за даними договорами та про перерахування коштів таких сумах і в такі строки на рахунки продавця не надано. При цьому, позивач не довів належними та допустимим доказами те, що він ввіз та помістив спірне майно на територію виробничої бази, власником якої є відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що майно, яке позивач хоче витребувати у відповідачів знаходиться чи знаходилося на території за адресою [ADDRESS] . Суд також бере до уваги, що на актах здачі - прийому обладнання відсутні підписи відповідачів, їх довірених осіб чи служби охорони тощо. Договори про спільну діяльність між позивачем та відповідачем чи про наміри укласти такий договір відсутні. Також відсутні підписи відповідачі чи їх довірених осіб на товарно-транспортних накладних. Будь які ознаки, які б ідентифіковували спірне майно , а саме заводські таблички, чи номера агрегатів у договорах купівлі-продажу та накладних відсутні, тому неможливо ідентифікувати конкретне індивідуальне майно. Крім того, 10 травня 2023 року представником позивача було подане клопотання про виклик свідків, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Проте в ході судового розгляду позивачем була здійснена відмова від свідків - продавців майна, які підписували договора, товарно-транспортні накладні на спірне майно та акти прийому-передачі майна. Будь-яких інших клопотань про допит свідків, про витребування додаткових доказів учасники процесу не заявляли. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 у справі № 910/3009/18, від 16 лютого 2021 у справі № 910/2861/18. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Вказаний висновок Верховного Суду сформульований у постанові від 20.07.2022 у справі № 278/1025/19. Правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику у його фактичне володіння. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Поряд з цим, суд звертає увагу, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Також, Верховний Суд неодноразово зауважував, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц). На підставі вищевикладеного, судом не встановлено обставин, які могли би свідчили про незаконне заволодіння відповідачами спірним майном, а отже підстав для застосування статті 387 ЦК України немає та призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed