Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

22 листопада 2024 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі- позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. 19 грудня 2024 року ухвалою судді вище вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 26 грудня 2024 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. 06 січня 2025 року ухвалою судді було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є постачальником послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі станом на момент подання позову, зареєстровані за вказаною адресою та не здійснюють оплату за отриману послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), у зв`язку із чим виникла заборгованість. Оскільки Відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення, Позивач змушений звернутися до суду з цим позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2018 року по 19.01.2020 рік суму основного боргу у розмірі 6618,23 грн, інфляційні витрати у розмірі 1723,21 грн., 3 % річних у розмірі 667,59 грн., а всього 9009,02 грн. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 20.01.2020 року по 31.08.2024 року суму основного боргу у розмірі 23\~263,89 грн, інфляційні витрати у розмірі 2279,21 грн., 3 % річних у розмірі 722,44 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 272,28 грн., пеню у розмірі 423,99 грн. а всього 35\~970,84 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43,211\~ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.178, ч. 4 ст.223, ч. 1 ст.280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Реєстру Криворізької міської територіальної громади № 7518 від 29.11.2024 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.05.1988 року по теперішній час. Відповідно до відомостей з Реєстру Криворізької міської територіальної громади № 7608 від 04.12.2024 року відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до 20.01.2020 року. Вказана квартира перебуває на обслуговуванні у АТ «Криворізька теплоцентраль», та на неї відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення). Згідно статті 67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року № 630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.12.2018 року по 19.01.2020 рік заборгованість за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] складає 6618,23 грн. За період з 20.01.2020 року по 31.08.20204 року заборгованість за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] складає 23\~263,89 грн. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Також, згідно ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2018 року по 19.01.2020 рік суму основного боргу у розмірі 6618,23 грн, інфляційні витрати у розмірі 1723,21 грн., 3 % річних у розмірі 667,59 грн., а всього 9009,02 грн. Також з відповідача [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає стягненню сума заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 20.01.2020 року по 31.08.2024 року суму основного боргу у розмірі 23\~263,89 грн, інфляційні витрати у розмірі 2279,21 грн., 3 % річних у розмірі 722,44 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 272,28 грн., пеню у розмірі 423,99 грн. а всього 35\~970,84 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень також належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 1514,00 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved