Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В травні 2023 року представник ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 74075,50 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 07 травня 2020 року в місті Києві по пр.-т. Правди відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить ПрАТ «Оболонь» під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mini Coper» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Подільського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєному ДТП. Власник пошкодженого транспортного засобу ПрАТ «Оболонь» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» зі заявою про виплату стахового відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту. На підставі звіту експерта, рахунку фактури №32 від 08 травня 2020 року позивачем виплачене страхове відшкодування в сумі 125039,00 грн. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на підставі полісу № 120235227, відповідно до умов якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 50963,50 грн. Посилаючись на положення ст.1194 ЦК України, ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» просить стягнути з [PERSON] різницю між розміром завданої шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням 74075,50 грн. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, оскільки при зверненні до суду з позовом не сплачено судовий збір. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. За клопотанням представника відповідача, ухвалою суду від 26 липня 2023 року витребувано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріали страхової справи, в межах якої було здійснено страхову виплату на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» відповідно до умов полісу № 120235227. На виконання вимог ухвали 22 серпня 2023 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» надіслало копії матеріалів страхової справи. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до справи в якості третьої особи ПрАТ «Оболонь». За клопотанням представника відповідача, ухвалою суду 10 жовтня 2023 року по справі призначена автотоварознавча експертиза. З науково-дослідного інституту судових експертиз 26 грудня 2024 року повернулись матеріали справи з повідомленням про неможливість надання висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи, через відсутність вихідних данних. Ухвалою суду від 02 січня 2025 року відновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду на 11 лютого 2025 року. В судове засідання представник позивача та представник третьої особи не з?явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що не погоджується із визначеним розміром завданих збитків. Матеріалами справи не доведена необхідність заміни приводу фаркопа, вартість якого становить 45031,00 грн. Рахунок-фактура №32 від 08 травня 2020 року містить визначений розмір вартості проведних ремонтних робіт 126939, 00 грн., проте платіжне доручення №197123 від 21 травня 2020 року сплачено за рахунком №32 від 08 квітня 2020 року в сумі 125039,00 грн. Вважає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» необґрунтовано занижений розмір виплаченого страхового відшкодування, що покладає на відповідача [PERSON] додаткове фінансове навантаження. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 10 травня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ПрАТ «Оболонь» укладено Договір добровільного комплексного страхування наземного транспортного засобу № 3000/290/010118, за умовами якого застраховано, серед інших, транспортний засіб «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] . Як встановлено з постанови Подільського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року, 07 травня 2020 року в місті Києві по пр.-т. Правди відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить ПрАТ «Оболонь» під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mini Coper» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , якого визнано винним у скоєному ДТП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За заявою ПрАТ «Оболонь», ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] на підставі рахунку фактури №32 від 08 травня 2020 року у розмірі 125039,00 грн., що доводиться платіжним дорученням від 21 травня 2020 року. Згідно зі звіту експерта №30/05/20 про оцінку вартості відновлюваного ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу від 21 травня 2020 року вартість відновлюваного ремонту «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] становить 141159,30 грн., з урахуванням ПДВ 20% (а.с. 18). Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на підставі полісу № 120235227, відповідно до умов якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 50963,50 грн. на підставі заяви [PERSON] про страховий випадок, заяви ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» про виплату страхового відшкодування в розмірі 125039,00 грн, від 26 червня 2020 року, наданого рахунку-фактури №32 від 08 травня 2020 року. Згідно розрахунку страхового відшкодування в порядку суброгації (регресу) ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснило виплату страхового відшкодування зменшивши на суму зносу деталей - 65669,30 грн та зменшено на суму податку на додану вартість- 23526,50 грн. Отже, за розрахунком позивача, сума збитків, які не відшкодовані становить 74075,50 грн., виходячи з розрахунку (125039,00 грн. (сума страхового відшкодування) - 50963,50 грн. (сума страхового відшкодування ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ»). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Суд вважає, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Судом встановлено, що ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 50963,50 грн. Як встановлено судом з матеріалів страхової справи, розмір страхової виплати визначений ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виходячи з вартості відновлюваного ремонту 141159,30 грн, зменшеної на коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу 64,50%, що в грошовому виразі становить 65669,30 грн. та зменшене на суму ПДВ - 23526,50 грн. ( а.с. 65). Суд вважає слушними заперечення сторони відповідача що зменшення страховиком ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплати страхового відшкодування на суму ПДВ в розмірі 23526,50 грн., призвело до збільшення майнового обов`язку [PERSON] , як винуватця ДТП. За загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, яка підлягає відшкодуванню страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. Вартість ПДВ відшкодовується страховиком при наданні доказів проведення ремонту автомобіля. Це слідує з того, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець. Як досліджено судом позивач ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснив виплату страхового відшкодування не потерпілому, а безпосередньо виконавцю робіт ФОП [PERSON] , на підставі рахунку-фактури №32 від 08 травня 2020 року в сумі 125039,00 грн. Досліджений рахунок - фактура не містить відомостей щодо визначеної суми ПДВ, також відсутня інформація чи є ФОП [PERSON] платником даного виду податку. При зверненні ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не надало відомостей, чи здійснена виплата страхового відшкодування 125039,00 грн. з врахуванням ПДВ, чи без нього. За розрахунком ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» зменшило виплату страхового відшкодування на суму ПДВ в розмірі 23526,50 грн. Даний розмір грошової виплати має бути сплачений ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» після надання доказів, що сума 125039,00 грн сплачена з урахуванням ПДВ або без врахування ПДВ, та ФОП [PERSON] є платником ПДВ. Отже, розмір ПДВ на який страховиком ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» зменшено виплату страхового відшкодування 23526,50 грн, може бути стягнутий зі страховика за наданням відповідних доказів, що ФОП [PERSON] , який здійснив ремонтні роботи є платником податку на додану вартість. За наданням відповідних доказів, страховик ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» має доплатити розмір страхового відшкодування, який зменшений на розмір ПДВ, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] , як винуватця ДТП на користь ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна»слід стягнути розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 50549,00 грн., що перевищує розмір виплаченого ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» страхового відшкодування, з відрахуванням суми ПДВ, згідно розрахунку 74075,50 грн - 23526,50 грн. Заперечення представника відповідача що рахунок-фактура №32 від 08 травня 2020 року визначає вартість ремонтних робіт 126939, 00 грн, а страховиком сплачено 125039, 00 грн, не має правового значення, оскільки позивач просить стягнути розмір Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1831,57 грн (50549,00х2684,00/74075,50). На підставі викладеного,

Outcome: partial