Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Ісмайлова А.В., звернулася до суду з позовом до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за законом. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина - на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що після смерті батька вона була юридично необізнана, і вважала, що оскільки проживала в будинку батька, здійснювала за ним догляд до самої його смерті, то фактично прийняла спадщину. Позивачеві не було відомо, що за життя ні її мати, а ні її батько не переоформив документи після смерті бабусі, тому будинок досі записано на бабусю [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з чим, вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2024 р. прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Відповідно до ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.12.2024 р. зобов`язано приватного нотаріуса надати копії спадкових справ, відкритих після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] . 21.01.2025 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позивача, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник Олександрійської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічногозасобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого м/б ЗАГС м. Олександрія Кіровоградської області 23.11.1970 р. № [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.9), мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Бабуся позивача [PERSON] померла [INFO] , підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно з довідками управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 11.06.2024 № 1102; 1103 [PERSON] разом зі своїм чоловіком - [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , після якого успадкувала житловий будинок за вказаною адресою (а.с.16,17). Листом від 12.09.2024 р. № 291/01-16 приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М. відмовлено [PERSON] у відкритті спадщини, оскільки її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після своєї матері (бабусі позивача) [PERSON] , померлої [INFO] , не прийняла (а.с.15). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Приходько О.М. від 07.01.2025 № 6/01-16, спадкові справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , не заводились (а.с.31). Станом на 07.01.2025 р. спадкові справи не відкривалися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79648329; 79648381 (а.с.32,33). Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] не відкривалась, спадкоємці інших черг спадщину не приймали, до нотаріуса не зверталися, відомості про наявність спадкоємців, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку, також судом не встановлені. Як на підставу причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що після смерті батька вона була юридично необізнана, у зв`язку з чим, строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин. Окрім того, вважала, що оскільки проживала в будинку батька, здійснювала за ним догляд до самої його смерті, то фактично прийняла спадщину. Як вбачається з довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 11.06.2024 № 1104, [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Однак, на момент його смерті за вищевказаною адресою ніхто з ним не проживав і не був зареєстрований (а.с.18). Крім того, суд звертає увагу, що згідно з копією паспорта позивача вона не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою проживав її батько, тобто відсутня реєстрація місця проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, доказів того, що позивач проживала разом з батьком і здійснювала за ним догляд суду не надано. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що жодних достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, який помер [INFO] , позивач не надала та не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. До того ж, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Слід виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали спадкоємцю прийняти спадщину вчасно. Свого часу Верховний Суд України у постанові від 26.09.2012 р. у справі № 6-85цс12 сформулював важливий правовий висновок, що правила про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини конкретної справи. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК не застосовуються. Наведена вище правова позиція послідовно використовується і у практиці Верховного Суду, який додатково роз`яснив, що головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова від 31.07.2024 р., справа № 706/275/22, провадження № 61-12010св23). Виходячи з вищевикладеного правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed