Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Представник позивача у серпні 2024р. звернувся до суду з даною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивована тим, що 01.02.2022 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 812107. Сума кредиту 12500.00 грн., строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 01.02.2024 (включно). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її становлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Відповідач уклав договір № 812107 від 01.02.2022 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та на підставі платіжного документу, відповідачу були перераховані кредитні кошти на рахунок в сумі 12500.00 грн. Власноручним підписанням договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", в повному обсязі з урахуванням паспорту споживчого кредиту, заяви-анкети та графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту. Відповідач погодила та зобов`язувалась виконувати його умови. 03.08.2023 згідно умов договору факторингу № 0308-23, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором № 812107 від 01.02.2022 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Представником позивача було направлено досудову вимогу відповідачу на адресу місця проживання,\~ однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 22958.32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн.; заборгованість за відсотками 12958.32 грн., заборгованість за комісійними винагородами 0,00 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Просить позов задовольнити, стягнути витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, та позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`являлась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2022 року [PERSON] уклала із ТОВ «Слон Кредит» договір про надання споживчого кредиту № 812107 на наступних умовах: сума кредиту 12500.00 грн., строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 01.02.2024 (включно), тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її становлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Платіжне доручення № 15586 від 01.02.2022 свідчить про те, що відповідач отримав від ТОВ «Слон кредит» грошові кошти у сумі 10 000.00 грн. 03.08.2023 згідно умов договору факторингу № 0308-23, ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором № 812107 від 01.02.2022 на користь ТОВ «Діджи Фінанс». ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Таким чином, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується договором про надання споживчого кредиту та договором факторингу. З досудової вимоги від 15 листопада 2023 року, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідачку було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 812107 від 01.02.2022 року та запропоновано в термін до 30 грудня 2023 року сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Діджи фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «Діджи фінанс» буде змушене звернутися до суду. Як встановлено судом, відповідач не виконала взятих на себе відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 812107 від 01.02.2022 зобов`язань, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість у розмірі 22958.32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн.; заборгованість за відсотками 12958.32 грн., заборгованість за комісійними винагородами 0,00 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідачем порушено умови договору про надання споживчого кредиту № 536243 від 06.03.2021, а тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за даним договором, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який долучено до матеріалів справи. Відповідачем не подано до суду доказів на спростування розрахунку позивача щодо заборгованості по кредитному договору. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 22958.32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн.; заборгованість за відсотками 12958.32 грн., заборгованість за комісійними винагородами 0,00 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату 66565-5178-4832-5222 від 26.08.2024. Оскільки основні вимоги позивача в частині стягнення кредитної заборгованості задоволено на повну заявлену суму, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. Стосовно відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги, суд приходить до наступного. Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн на підставі укладеного Договору № 42649746 від 11.12.2023 про надання правової допомоги. На підтвердження понесення таких витрат суду надано також Акт про надання професійної правничої допомоги на підставі Детального опису робіт, Додаткову угоду № 002984719064 від 27.06.2024. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Так, згідно договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року, детального опису робіт, акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024 року, розмір послуг за надання правничої допомоги становить 6 000,00 грн., які згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved