Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

\~ 05.12.2024 представник [PERSON] в інтересах [PERSON] \~звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд, встановити факт, що\~ [PERSON] , [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] , є чоловіком і дружиною; факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , як батьком і дітьми, народженими в шлюбі. Свої вимоги мотивує тим, що між заявником і [PERSON] \~23.06.1989 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з розбіжністю в написанні прізвища заявника, у паспорті громадянина України і написанні його прізвища у свідоцтвах про народження дітей в графі «БАТЬКО», і\~ іншими членами сім`ї виникла необхідність у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між заявником і зацікавленими особами. Встановлення факту, що має юридичне значення\~Заявнику необхідно для реалізації його права як батька щодо надання згоди на будь які юридично значимі дії\~та реалізацію права вільно розпоряджатись своєю власністю. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.01.2025 провадження по справі відкрито та призначено судове засідання. До судового засідання заявник [PERSON] \~та його представник - адвокат Дришлюк О.П. не з`явилися, надали заяву в якій вимоги підтримують та просять їх задовольнити, справу просять розглядати у їх відсутність Заінтересовані особи: - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~до судового засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких підтвердили факти, що викладенні Позовній заяві і просили справу розглядати у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні,\~між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб 23.06.1989, про що зроблено актовий запис № 404 від 23.06.1989,\~ і видане Свідоцтво про укладення шлюбу\~серії [NUMBER] , що видане 23.06.1989 Феодосійським міськвідділом ЗАГС Кримської області, яке свідчить про те, що « [PERSON] », [INFO] , місце народження м. Іркутськ та « [PERSON] », [INFO] , місце народження с. Миколаївка, м. Слов`янськ, Донецької області уклали шлюб 23.06.1989, а/з 404 від 23.06.1989. \~Після укладення шлюбу « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Феодосійским МВ ГУ МВС України в Криму 21 січня 1998р з відповідною відміткою на сторінці 10. Разом з тим, за Паспортом громадянина України, у вигляді ІД картки, заявник має відмінне від інших членів сім`ї\~ написання прізвища, а саме [PERSON] . \~В шлюбі у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] (м. народження [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , а/з 890 від 04.05.1988, Батько [PERSON] ; мати [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] (м. народження [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , а/з 688 від 11.05.1992, Батько [PERSON] ; мати [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] (м. народження Одеса, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , а/з 317 від 18.02.2010, Батько [PERSON] ; мати [PERSON] ) \~Зазначенні обставини в повній мірі доводять, що заявник є батьком [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] . На користь зазначеного свідчіть і одне зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . \~Згідно з Паспортом громадянина України за № [NUMBER] від 05.07.2021 і довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси за № Є4-174343-ф/л від 16.07.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Іркутськ, Російська Федерація, що співпадає з даними про особу заявника зазначеними в свідоцтві про укладення шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~Такі розбіжності у написанні прізвища\~заявника є результатом лише документальної помилки та некоректного виконання своїх обов`язків працівників державних установ. Однак, така обставина перешкоджає заявнику\~в повній мірі реалізувати права як батька щодо надання згоди на будь які юридично значимі дії відносно своїх дітей та права вільно розпоряджатись своєю власністю, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~з ч.1\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене положення кореспондується частиною 3\~статтею 12 ЦПК України. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст ст 124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю\~змагальні документ, що стосуються прав\~та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz\~Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). При викладених обставинах, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Outcome: approved