Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

15 січня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про \~ розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 серпня 1992 року, який зареєстровано\~ Березнегуватським райвідділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 54.\~Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося, шлюбні стосунки\~ припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. (а.с.17) Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не направляв, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. (а.с.14-15). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 1992 року Березнегуватським райвідділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 54. (а.с.16). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Розірвати шлюб органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, вони не можуть, оскільки не спілкуються. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп

Outcome: approved