Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 07.07.2012 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Позивач та відповідач прожили в шлюбі близько 12 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. З січня 2024 року як сім`я\~ сторони не проживають, не виконують сімейні\~ та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть.\~ Всі намагання зберегти сім`ю не дало ніяких результатів. На даний час вони фактично проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.\~ Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Позивач та представник позивача адвокат Ніколаєва Г.Г. до суду не з`явилися. У прохальній частині позовної заяви просять про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи, шляхом надсилання повідомлення за зареєстрованим його місцем проживання. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 07.07.2012 року, сторони зареєстрували шлюб 07.07.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління\~ юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 741. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved