Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

22.11.2024 року до суду звернулась позивач [PERSON] , з позовом про зміну способу стягнення аліментів до відповідача, [PERSON] 25.11.2024 року отримана інформація з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 03.12.2024 року позивачем подана уточнена позовна заява Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 22.01.2025 року. 22.01.2025 року розгляд справи відкладений на 05.02.2025 року в зв`язку з неотриманням відповідачем повістки - повідомлення про дату , час і місце розгляду справи. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач просить змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 року у справі № 173/737/16-ц з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року. В період шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . 13.05.2015 року шлюб між ними розірваний. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 року у справі № 173/986/15-ц з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 500.00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.05.2015 року . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 року у справі № 173/737/16-ц змінений розмір аліментів, стягуваних з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 500.00 грн., на тверду грошову суму 1000.00 грн., щомісячно , з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 07.07.2017 року вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » в зв`язку з реєстрацією шлюбу, актовий запис № 47 від 07.07.2017 року, складений Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Стягувані з відповідача аліменти є недостатніми для утримання дитини та забезпечення їй належного рівня життя, та є меншими від мінімального розміру, встановленого для дитини відповідного віку. А відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання сина, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Про дату час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року. В період шлюбу в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини . 13.05.2015 року шлюб між сторони розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується копією рішення суду. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 року у справі № 173/986/15-ц з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 500.00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.05.2015 року . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 року у справі № 173/737/16-ц змінений розмір аліментів, стягуваних з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 500.00 грн., на тверду грошову суму 1000.00 грн., щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копіями рішень суду. 07.07.2017 року вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » в зв`язку з реєстрацією шлюбу, актовий запис № 47 від 07.07.2017 року, складений Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частину всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з того, що позивач бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від отримуваного відповідачем прибутку, а не твердій грошовій сумі, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки спосіб стягнення аліментів визначається виключно стягувачем аліментів, тобто тим з батьків, з ким проживає дитина . Так як відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд також погоджується із визначенням розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, а саме в розмірі частина заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 року у справі № 173/737/16-ц, на ім`я позивачки на утримання сина, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, а саме: з 1000.00 грн., на частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів в зазначеному вище розмірі суд, з урахуванням обов`язку матері утримувати дитину, вважає, що стягнення аліментів в даному розмірі буде необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211.20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за даним позовом.

Outcome: approved