Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

31.10.2024 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказував на те, що 08.02.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і фізичною особою [PERSON] , було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 2973830224. Як вбачається із змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитом становить 49551,00 грн., вказану заборгованість позивач і просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві не заперечує про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 14.11.2024 року провадження у вказаній справі було відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30.12.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Хворост Д.М. подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково та вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику №2973830224 від 08.02.2024 в розмірі 13 800 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 8000,00 грн.; сума нарахованих процентів 5800,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 549,88 грн. В іншій частині позовних вимог просили відмовити. А також, стягнути з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на користь [PERSON] понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. 06.01.2025 року представником ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» Чуча С.О. подано до суду відповідь на відзив, з якого вбачається, що сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсяз. 11.01.2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Хворост Д.М. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику №2973830224 від 08.02.2024 в розмірі 13 800 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 8000,00 грн.; сума нарахованих процентів 5800,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 549,88 грн. В іншій частині позовних вимог просили відмовити. А також, стягнути з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на користь [PERSON] понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Хворост Д.М. позовні вимоги визнала частково, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, який було ними подано 30.12.2024 року. Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в судове засідання свого представника не направив, в позовній заяві просили суд розгляд справи проводити за відсутності представники позивача. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON] адвоката Хворост Д.М., дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] , укладено договір позики № 2973830224 від 08.02.2024 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] , отримав кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості вказаного у позовній заяві встановлено, що загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Іннова Фінанс» за договором позики становить 60\~800 грн., з яких: 8\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 52800,00 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі ЦК України Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача в даній частині підлягають повному задоволенню. Крім того, в зв`язку з задоволенням позову сплату судових витрат суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved