Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Ухвалою суду від 09.01.2025 р. залучено в якості третіх осіб на стороні відповідачів [PERSON] , [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] як законного представника малолітнього [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 08.12.1998 р. квартира [ADDRESS] в рівних частках на праві власності належить [PERSON] (її матері), їй та відповідачам - її доньці [PERSON] та її братові [PERSON] . Її донька в 2021 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище. Вказана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 36.3 кв.м, загальною площею 59,8 кв.м. В подальшому нумерація будинків була змінена і будинок під номером [ADDRESS] вже рахувався як будинок під номером [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла і відповідно до залишеного нею заповіту належна їй частка в квартирі успадкована нею позивачем по справі, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2023 р. Їх з відповідачем мати постійно проживала у вказаній квартирі, останні декілька років хворіла, при цьому всі витрати щодо утримання квартири здійснювала тільки вона. Фактично після смерті матері вона продовжувала сплачувати всі витрати щодо утримання квартири. Але станом на жовтень 2023 р. витрати на утримання квартири, співвласниками якої являється вона та відповідачі, стали для неї занадто високі, а тому їх припинила платити. Такі втрати не несуть і відповідачі. На її неодноразові прохання визначній щодо користування даною квартирою, розподілити між собою кімнати, розподілити між собою витрати, її донька не реагує, її брат взагалі зазначає, що це її проблеми і що в цій квартирі їй нічого не належить, а він має право користуватися усією квартирою в цілому. При цьому відповідачі не приймають до уваги, що вона як власник 1/2 частки в даній квартирі має відповідне право щодо користування і часткою в майні відповідно до її частки у власності. Виходячи із належності часток у даній квартирі як співвласникам вважає, що порядок користування квартирою повинен бути наступним: їй необхідно виділити у користування кімнату площею 17,2 кв.м., доньці виділити у користування кімнату площею 11,3 кв.м та лоджію площею 2,3 кв.м., брату виділити у користування кімнату площею 7,8 кв.м та шафу площею 0.4 кв.м. У спільному користуванні між ними залишаються кухня площею 7,6 кв.м, коридор площею 8,6 кв.м, ванна площею 2,6 кв.м, вбиральня 1,2 кв.м, шафа площею 0.8 кв.м. Саме такий порядок користування квартирою дозволить їм без сварок користуватися своїм майном та не порушувати прав співвласників один одного. Оскільки відповідачі вирішувати дане питання в добровільному порядку не бажають, тому вимушена звернутись до суду і з даним позовом.Позивач просить суд винести рішення яким встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши їй у користування кімнату площею 17.2 кв.м., [PERSON] кімнату площею 11,3 кв.м та лоджією площею 2,3 кв.м, [PERSON] - кімнату площею 7,8 кв.м та шафу площею 0,4 кв.м. Залишити у їх спільному користуванні кухню площею 7,6 кв.м, коридор площею 8,6 кв.м, ванну площею 2,6 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, шафу площею 0,8 кв.м; судові витрані, пов`язані із розглядом даної справи стягнути із відповідачів. В суді позивач та її представник позов підтримали, просять його задовольнити. Суду позивач пояснила, що її брат забезпечений іншим житлом двохкімнатною квартирою яку придбав у шлюбі, в спірній квартирі він не проживає, використовує її для зберігання власних речей, найбільша кімната на яку вона претендує закладена його особистими речами та речами його сім`ї, майже рік відповідач не здійснює оплату комунальних послуг, всі претензії про оплату комунальні служби мають до неї, пропонувала брату викупити його частину квартири але він відмовився, її донька [PERSON] народила дитина, а тому потребує проживання в кімнаті площею 11,3 кв.м. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник в суді позов визнали частково, не заперечили щодо виділення позивачу більшої кімнати, не згідні щодо виділення йому меншої кімнати площею 7,6 кв.м оскільки в нього в квартирі зареєстрований малолітній син та повнолітня донька, вважає, що йому повинна бути виділена кімната площею 11,3 кв.м. Суду відповідач пояснив, що позивач до нього з вимогами про встановлення порядку квартирою не зверталася, в кімнаті яку йому пропонують знаходяться речі позивачки, в більшій кімнаті дійсно знаходяться його речі, з 2022 р. пішов на військову службу, в 2022 р. сплачував витрати на освітлення та теплопостачання. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Третя особа по справі [PERSON] вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Суду пояснила, що зареєстрована в спірній квартирі, [PERSON] є її батьком, бажає проживати в квартирі разом із батьком та братом в кімнаті площею 11,3 кв.м \~ \~ \~ \~Третя особа по справі [PERSON] як законний представник неповнолітнього [PERSON] вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, просить суд врахувати що його малолітній син як і він зареєстрований в спірній квартирі. \~ \~ \~ \~Третя особа по справі [PERSON] як законний представник малолітнього [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги в частині виділення їй та її сину кімнати площею 11,3 кв.м та лоджії площею 2,3 кв.м оскільки такий порядок забезпечить захист її прав та реалізацію її інтересів та її дитини. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Частки сторін в зазначені квартирі складають: позивачу належить 1/2 частини квартири, відповідачам по частині квартири. Вказані обставини підтверджуються копією дублікату свідоцтва про право власності від 08.12.1998 р. № [NUMBER] виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла Кам`янець-Подільської міської ради(дублікат видано 27.02.2020 р.)(а.с.7), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2023 р. виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Рудяк Т.В. позивачу на належну померлій [INFO] [PERSON] частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.8). \~ \~ \~ \~Вказана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 36.3 кв.м, загальною площею 59,8 кв.м, в т.ч.: житлові кімнати площею 17,2 кв.м, 11,3 кв.м, 7,6 кв.м, а також кухня площею 7,6 кв.м, коридор площею 8,6 кв.м, ванна площею 2,6 кв.м, вбиральня площею 1,2 кв.м, шафа площею 0.8 кв.м, лоджія площею 2,3кв.м, шафа площею 0,4 кв.м. Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорту на квартиру(а.с.10-11). В спірній квартирі зареєстровані сторони по справі, а також: повнолітня донька відповідача [PERSON] - [PERSON] , його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , а також малолітній син відповідачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються довідкою в.о. завідувача відділу реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради від 09.12.2024 р. Між сторонами по справі існує спір з приводу порядку користування спірною квартирою. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Статтею 383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зазначено, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи зазначені правові норми, обставини справи та наявність у квартирі трьох жилих кімнат, а також те що позивачу належить найбільша частка в квартирі - , частки відповідачів складають по , часткове визнання відповідачем [PERSON] позову та визнання позову [PERSON] , а тому суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову в частині виділення позивачу в користування найбільшої кімнати в квартирі площею 17,2 кв.м, а також в частині встановлення порядку користування квартирою - залишити в спільному користуванні сторін кухню площею 7,6 кв.м, коридор площею 8,6 кв.м, ванну площею 2,6 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, шафу площею 0,8 кв.м. Що ж стосується вимог позивача в частині виділення відповідачці [PERSON] кімнати площею 11,3 кв.м та лоджію площею 2,3кв.м, а відповідачу [PERSON] - кімнату площею 7,6 кв.м та шафу площею 0,4 кв.м , то на думку суду зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідачі вимог про встановлення порядку користування квартирою в межах своїх часток не заявляли, зустрічні позови до суду не пред`являли, а позивач не наділена повноваженнями розпоряджатися частками квартири відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial