Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

09.10.2024 [PERSON] звернулася до суду у порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] \~обґрунтовувала вимоги\~своєї заяви\~тим,\~що відповідно до паспорта громадянина України, вона є - [PERSON] , [INFO] . До страхового стажу не враховують періоди роботи з 19.07.1993 по 21.04.1995 та з 05.06.1996 по 05.06.1997 за наданою Архівною довідкою від 26.10.2023 № Б-57/03-01 та від 08.11.2023 № Б-60/03-01 з Підприємства матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач» оскільки у довідці № Б-57/03-01 зазначено ім?я [PERSON] (російською мовою), що не відповідає паспортним даним [PERSON] , а в довідці № Б-60/03-01 ім?я та по батькові зазначені не повністю «Н.Г». В листопаді 2023 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області та надала архівну довідку, але було відмовлено у розбіжностях через ім?я. Можливості внесення змін до архівних документів не має, оскільки підприємство ліквідовано та передано до архіву ліквідованих підприємств, установ, організації. У зв?язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що в архівній довідці, виданій 26.10.2023 року № Б-57/03-01 на російській мові « [PERSON] » - « [PERSON] » та 08.11.2023 № Б-60/03-01 ім?я та по батькові зазначені не повністю «Н.Г», належить [PERSON] [INFO] , заявниця вимушена була звернутися до суду, оскільки без цього підтвердження не може оформити документи на оформлення пенсії за віком. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 21.10.2024 через систему «Електронний суд» від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області надійшли пояснення (в порядку ст. 43 ЦПК України), які представник просить взяти до уваги при розгляді справи, а також 22.10.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. У судовому засіданні 03.02.2025 [PERSON] надала пояснення по суті заяви та просила її задовольнити. У судовому засіданні була оголошена перерва до 05.02.2025 для надання можливості заявнику надати копії сторінок трудової книжки, які були відсутні в матеріалах справи. Заявник у судове засідання 05.02.2025 не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила приєднати до матеріалів справи копію трудової книжки. Представник заінтересованої особи повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явися, але 22.10.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Частиною 1 статті 223 ЦПК України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. 27 березня 1998 року Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] , [INFO] , було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , а також Миколаївською ДПІ Головного управління ДПС у Миколаївській області [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . При цьому на першій сторінці паспорту вказано « [PERSON] » українською мовою, а на сторінці другій вказано « [PERSON] » російською. На ім`я « [PERSON] »» [INFO] було заведено трудову книжку [NUMBER] . Відповідно до відмітки, ім`я « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] » згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області 27.03.1998. Відповідно до запису за № 23 розділу «Відомості про роботу» вбачається, що 19.07.1993 заявницю прийнято на роботу секретарем-машиністкою, на підставі наказу № 23 «к» від 19.07.1993. Відповідно до запису за № 24 розділу «Відомості про роботу» вбачається, що 21.04.1995 заявниця звільнення за згодою сторін (ст. 36 КЗпП УССР), на підставі наказу № 7 «к» від 20.04.1995. Відповідно до запису за № 27 розділу «Відомості про роботу» вбачається, що 05.06.1996 заявницю прийнято тимчасово на роботу продавцем, на підставі наказу № 15 «к» від 05.06.1996. Відповідно до запису за № 28 розділу «Відомості про роботу» вбачається, що 05.06.1997 заявниця звільнення за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), на підставі наказу № 23 «к» від 05.06.1997. Судом оглянуто та досліджено Архівну довідку № Б-60/03-01 від 08.11.2023, видану комунальною установою «Трудовий архів Веснянської сільської ради», в якій комунальна установа «Трудовий архів Веснянської сільської ради» повідомляє, що в книгах наказів з особового складу підприємства матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач» Миколаївського району Миколаївської області є такі дані про роботу [PERSON] (наводиться мовою оригіналу): 1993 Принять тов. [PERSON] на должность секретаря-машинистки с 19 июля 1993 г. Основание: заявление тов. [PERSON] от 19 июля 1993 г. (Приказ № 23 «к» от 19 июля 1993 г.). 1995 Уволить [PERSON] секретаря по согласованию сторон (ст. 36 КЗОТ УССР) с 20 апреля 1995 г. Основание: Заявление тов. [PERSON] от 20.05.1995 г. (Приказ № 7 «к» от 20 апреля 1995 г. Також Судом оглянуто та досліджено Архівну № Б-57/03-01 від 26.10.2023, видану видану комунальною установою «Трудовий архів Веснянської сільської ради», в якій комунальна установа «Трудовий архів Веснянської сільської ради» повідомляє, що в книгах наказів з особового складу підприємства матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач» Миколаївського району Миколаївської області є такі дані про роботу [PERSON] (наводиться мовою оригіналу): 1996 Принять временно [PERSON] продавцом в киоск п. Надбугское с 5 июня 1996 г. с окладом согласно штантного расписания. Основание: заявление [PERSON] (Приказ № 15 «к» от 05.06.1996 г.). 1997 Уволить продавца [PERSON] по статье 38 КЗОТ Украин «Собственному желанию» с 5 июня 1997 года. Основание: Заявление тов. [PERSON] от 5.06.97 г. (Приказ № 23 «к» от 05.06.1997 г.). Інформація, що міститься в архівних довідках, відповідає інформації, що міститься в трудовій книжці оформленій 13 вересня 1977 року серії [NUMBER] . Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України. Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , а саме архівних довідок, є підтвердження останньою своєї трудової діяльності. Однак розбіжність в написанні її ім`я унеможливлює здійснення заявницею свого права на отримання пенсії. За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт належності правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявниці є необхідним для реалізації її права на пенсійне забезпечення.

Outcome: approved