Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 19 березня 2014 року. Зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис №51. До реєстрації шлюбу позивач і відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У теперішній час відносини з відповідачем припинені, причини психологічного характеру не дозволяють їм бути разом, різні погляди на життя, втрата взаєморозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні питань, які стосуються родини стали причиною відчуження між ними, тому просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з позивачкою, відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на його утримання. Спору по розподілу майна, придбаного в шлюбі між позивачем і відповідачем немає. 23 січня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача -адвокат Скіпенко Р.Е. подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача -адвокат Кущ О.М. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 51, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 7). Спільне життя сторін не склалося, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивачка підтримала позов, а відповідач позов визнав, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і дітей, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved