Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

ТОВ "Профіт Файненс" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 05.03.2013 року Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" надано [PERSON] кошти в розмірі 15000,00 грн. згідно заяви №008-21776-050313. 02.06.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файненс" укладено договір №2253/К про відступлення прав вимог, за яким до ТОВ "Профіт Файненс" перейшло право вимоги за кредитним договором №008-21776-050313. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту, утворилася заборгованість в розмірі 55859,95 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судова влада, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 05 березня 2013 року [PERSON] підписано заяву №008-21776-050313, яким запропонував (надає оферту) ПАТ "Дельта Банк". Згідно частини 2 заяви, сума кредиту 15000,00 грн., розмір процентної ставки 9,99% річних, процентна ставка є фіксованою, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,49% в місяць, строк кредиту 50 місяців. Банком надано відповідачу кредитні кошти в сумі 15 тис. грн. про що свідчить заява на надання/перерахування кредитних коштів від 05.03.2013 р., довідка від 05.03.2013 р. 02.06.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» укладено договір №2253/К про відступлення прав вимог, за яким АТ «Дельта Банк» відступає, а ТОВ «Профіт Файненс» приймає права вимоги. Згідно додатку №1 до договору №2253/К про відступлення прав вимоги до ТОВ "Профіт Файненс" перейшло право вимоги за кредитним договором №008-21776-050313 від 05.03.2013 року укладеним із [PERSON] [PERSON] тривалий час свої зобов`язання за договором не виконував та має заборгованість в розмірі 55859,95 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом 12402,67 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5864,27 грн., заборгованості за комісією 36645,00 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 643,67 грн., суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 304,34 грн, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Щодо стягнення 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту за період з 02 червня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 643,67 та 3 % річних від суми процентів за період прострочення повернення процентів з 02 червня 2020 року до 23 лютого 2022 року, то суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вищевказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правильність застосування правила ч. 2 ст. 625 ЦК України при нарахуванні інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних на вимоги про повернення авансу підтверджені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц. Оскільки встановлено, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором у передбачений ним строк не виконала, за умовами договору № 2253/к про відступлення прав вимог від 02 червня 2020 року ТОВ «Профіт Файненс» має право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3 % річних), то вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Outcome: approved