Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

12.08.2024 року через систему «Електронний суд» до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 216660-КС-004 про надання кредиту від 17.01.2024 року в розмірі 183 579,50 грн., яка виникла станом на 25.07.2024 року через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 16.09.2024 року витребувано докази. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника ТОВ «Бізнес позика» Памірського М.А. надійшла заява, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 17.01.2024 року між сторонами в електронній формі укладено договір № 216660-КС-004 про надання кредиту, на підставі якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 50\~000,00 грн. строком на 24 тижні за умови їх повернення до 03.07.2024 року зі сплатою процентів за ставкою 2 % в день та комісії в розмірі 7\~500,00 грн. Згідно з довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 78/08 від 05.08.2024 року на виконання умов договору позивачем перераховано 50\~000 грн. на картку, належність якої відповідачу підтверджується відповіддю АТ «А-Банк» на ухвалу суду про витребування доказів. Згідно з випискою АТ «А-Банк» по картці [PERSON] , наданою на виконання ухвали суду, 17.01.2024 року на рахунок відповідача було зараховано 50\~000 грн. Також на підтвердження укладення договору з відповідачем позивач надав прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 216660-КС-004 надання кредиту від 17.01.2024 року, підписане [PERSON] , паспорт споживчого кредиту, правила про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». У позові зазначено, що відповідач порушив умови Договору та прострочив повернення кредиту і сплати процентів, комісії внаслідок чого в нього виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 25.07.2024 року становить 183 579,50 грн., з яких: 50\~000,00 грн. заборгованість за кредитом, 131\~070,59 грн. заборгованість за відсотками, 2\~508,91 грн. заборгованість за комісією. Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту), відсотками та комісією суд виходив із такого. Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі \~ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит,\~будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач підписавши договір, у якому сторони погодили умови щодо сплати процентів та комісії, кредитні кошти отримав, розрахунок позивача не спростував, суд доходить висновку, що заборгованість за договором є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2\~422,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved