Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області із цією позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 47524 від 16 грудня 2021 року про стягнення із позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG8493245 від 23 грудня 2019 року в розмірі 17068,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений із порушенням чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.\~\~ Позивач посилалася на те, що\~ оскаржуваний виконавчий напис було вчинено із порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року\~\~ №\~\~\~ 296/5\~\~\~\~ та\~\~\~\~ зареєстрованого\~\~ у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, тому просила суд визнати виконавчий напис № 47524 від 16 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з позивача на\~ користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дінеро» заборгованості в розмірі 17068,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2024 року відкрито позовне провадження в даній\~ цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами\~ спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 05 грудня 2024 року, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення указаної ухвали, а позивачу десятиденний строк на подання відповіді на відзив, третім особам п`ятнадцятиденний строк від дня отримання позову для подання пояснень або відзиву (а. с. 24-25). Ухвалою судді від 07 жовтня 2024 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 68383974 за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 16 грудня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 47524, яким стягнуто зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість в сумі 17068,00 грн, яке знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. (а. с. 42-43). Ухвалою\~\~\~ суду від 05 грудня 2024 року розгляд справи відкладено до 03 лютого 2025 року (а. с. 54). У судове засідання позивач не з`явилася, але разом із позовною заявою направила до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, у якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позов, наполягала на його задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а. с. 21). У судове засідання представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзиву на позов не подано. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причин неявки суд не повідомив, жодних заяв чи клопотань по справі не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності (а. с. 62). Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 03 лютого 2025 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 цього ж Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 47524, яким запропоновано звернути стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № № AG8493245 від 23 грудня 2019 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», суми заборгованості в розмірі 16418,00 грн, що складається з: 9000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту; 7418,00 грн простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, а також 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 17068,00 грн (а. с. 13). 26 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем відкрито виконавче провадження № 68383974 про примусове виконання виконавчого напису № 47524, виданого 16 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського\~\~\~\~ міського\~\~\~\~ нотаріального\~\~\~\~ округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в розмірі 17068 грн (а. с. 10-11). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після реєстрації шлюбу зі [PERSON] [INFO] присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 14). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон № 3425) нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом № 3425 та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону № 3425). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок 296/5). Вчинення\~\~\~ нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону № 3425). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону № 3425 та главі 16 розділу ІІ Порядку 296/5. Згідно зі\~ статтею 87 Закону № 3425 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону № 3425 визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку 296/5. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 50 Закону № 3425 передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону № 3425). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та, виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону № 3425, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. У\~\~\~ постанові\~\~ Верховного\~ Суду\~\~ від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону № 3425 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція\~\~\~\~ Великої\~\~\~\~ Палати\~\~\~\~ Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі\~\~\~ №\~\~ 305/2082/14-ц\~\~\~ (провадження\~\~\~\~ № 14-557цс19),\~\~\~\~ від\~\~\~ 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). Нотаріус перш ніж вчинити виконавчий напис повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року у справі № 201/1662/16-ц. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік\~ не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. У\~\~ матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус Бригіда В.О. отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами, унесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів») для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення\~\~ платежів\~\~\~ за\~\~\~\~ зобов`язаннями\~\~\~\~ подається:\~\~\~\~ а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив таке: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами». У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у\~\~\~\~\~ справі\~\~\~ № 201/4198/17\~\~\~\~ (провадження\~\~\~ № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). З вищевикладеного вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 47524 від 16 грудня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро». При цьому, із виконавчого напису не вбачається, що він вчинений щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який посвідчений нотаріально. Крім того, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису 16 грудня 2021 року не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання\~\~\~\~ виконавчого напису, вчиненого 16 грудня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 47524, таким, що не підлягає виконанню. Ураховуючи вищевикладені обставини, а також визнання позову відповідачем, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання\~\~\~\~ позовної\~\~\~ заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн (а. с. 9), а також 605,60 грн за подання до суду заяви про забезпечення позову (а. с. 36). Ураховуючи, що позов [PERSON] та подана нею заява про забезпечення позову задоволені судом в повному обсязі, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved