Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

27 вересня 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , в якій прохає стягнути із неї заборгованість за договором позики у сумі 80956 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 23 листопада 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір № 2224391123 про надання грошових коштів у позику, який був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, підписаний одноразовим ідентифікатором створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до Договору, 23 листопада 2023 року позивач надав відповідачці у кредит 8000 гривень, строком на 30 днів (дата повернення кредиту 23 грудня 2023 року), зі сплатою процентів за користування кредитом із застосуванням зниженої процентної ставки 1,99% на день (за кожен день користування позикою) або фіксованої процентної ставки позаакційної (базової) 2,99 на день (у випадку користування позикою понад строк). Кредит наданий для власних потреб, шляхом перерахування на банківський рахунок. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 8000 гривень, в той час відповідачка свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на день подання позову заборгованість відповідачки перед позивачем складає 80956 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8 000,00 гривень; заборгованості за процентами (які нараховувалися по 24.09.2024 року включно) - 72 956,00 гривень (8 000 х 2,99% ? 305), що разом складає - 80956 гривень, які позивач прохає суд стягнути з відповідачки разом із судовим витратами по справі у сумі 2422 гривні 40 копійок. Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року справі відкрито спрощене позовне провадження викликом сторін (а. с. 39), копія якої надіслана учасникам справи 02 жовтня 2024 року за вихідним № 23764/24-вих/2/204/3764/24. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав про розгляд справи за його відсутності (а. с. 4 на звороті), не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 66), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 23 листопада 2023 року ТОВ «Іннова Фінанс» направило відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір № 2224391123 про надання грошових коштів у позику (а. с. 8-12). 23 листопада 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір № 2224391123 про надання грошових коштів у позику (а. с. 14-17). Крім того, сторонами було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація обов`язкова для ознайомлення позичальником (а. с. 22-24 та на звороті). Так, судом встановлено, що зі своєї сторони ТОВ «Іннова Фінанс» направило відповідачці унікальний одноразовий ідентифікатор для Паспорту кредиту xa757q31b та для Кредитного договору bmozkz64x, на електронну пошту (а. с. 35) (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який Боржником було введено/відправлено (а. с. 7 та на звороті). Таким чином, 23 листопада 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір № 2224391123 про надання грошових коштів у позику, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». За умовами п. п. 1.1-1.3.2 Договору, 23 листопада 2023 року Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику у розмірі 8000 гривень шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього Договору, його додатків. Тип позики кредит. Мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Процентна ставка - фіксована. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" 1.99% на день (726.35 річних). Процентна ставка Позаакційна (базова) - 2,99% на день (1091,35 % річних). Строк Позики (строк дії Договору) становить 30 днів. Орієнтовний строк повернення Позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата повернення позики 23 грудня 2023 року. Відповідно до п. п. 1.4. та 1.4.1. Договору, на період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1.99% (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС", Правил акції ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" "Повторний кредит") від суми Позики за кожний день користування Позикою, що застосовується у відповідності до Програми лояльності Позикодавця та Правил акції ТОВ "ІННОВА ФІНАНС "Повторний кредит"). У межах строку Позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного Договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього Договору з першого дня дії Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовження Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Згідно із вимогами п. 1.5 Договору, у випадку користування Позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.99% на день (з урахуванняи Програми Лояльност ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", Правил акції ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" "Повторний кредит") перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою. ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за Договором про надання грошових коштів у позику виконало, та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 8000 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті (а. с. 7 та на звороті), що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а. с. 20). Крім того, 23 листопада 2023 року відповідачкою було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, яка є невід`ємною частиною Договору № 2224391123 (а. с. 18 на звороті 19), відповідно до якої загальна вартість позики встановлена у розмірі 12776 гривень з розрахунком на 30 днів та з урахуванням процентів за користування кредитом у сумі 4776 гривень. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч.\~2\~ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Так, приписами ч. 1 ст.\~12\~Закону України «Про електронну\~комерцію» визначено, що моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 Постанови про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом; Як вбачається зі змісту договору про надання грошових коштів у позику № 2224391123 від 23 листопада 2023 року сторони узгодили те, що його підписання буде в електронному вигляді, в даному випадку шляхом введення одноразового ідентифікатора, що були відправлені 23 листопада 2023 року на електронну пошту відповідачки, яка введена останньою 23 листопада 2023 року (а. с. 17 на звороті). Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачкою не спростовано того, що вказаний кредитний договір нею був підписаний в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», а отже остання погодилася зі всіма умовами та правилами даних договорів, умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами. ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання виконало повністю та надало [PERSON] у позику обумовлену договором суму грошових коштів в розмірі 8000 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальниці № [NUMBER] , що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а. с. 20). Відповідачка отримала у кредит обумовлені договором грошові кошти та скористалася наданим кредитом, однак зобов`язання за договором не виконала, грошові кошти позивачу не повернула. Як вбачається із позовної заяви, позивач прохає стягнути заборгованість з відповідачки у сумі 80956 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8\~000 гривень; заборгованості за процентами (які нараховувалися по 24.09.2024 року включно) - 72 956,00 гривень (8 000 х 2,99% ? 305). Однак, жодного обґрунтування вказаній сумі заборгованості за відсотками позивачем суду не надано, так само як і не надано сам розрахунок заборгованості за відсотками по договору про надання грошових коштів у позику № 2224391123 від 23 листопада 2023 року. З огляду на викладене, зважаючи на те що дійсно 23 листопада 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 2224391123, а також підписано сторонами таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної процентної річної ставки за договором надання грошових коштів у позику, що є додатком до договору № 2224391123, за якими останній було надано кредит для власних потреб в сумі 8000 гривень, зі сплатою процентів за користування позикою у сумі 4776 гривень, що разом складає загальну вартість позики у сумі 12776 гривень, строком на 30 днів, який сплив 23 грудня 2023 року, однак відповідачка умови вказаного договору не виконала та грошові кошти позивачу не повернула, у зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позовні вимогі підлягають частковому задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення на користь ТОВ «Іннова Фінанс» із [PERSON] на підставі договору позики №2224391123 від 23 листопада 2023 року заборгованості фактично отриманого позичальницею кредиту в розмірі 12776 гривень. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, у розмірі 15,78 % від заявленої суми, виходячи із розрахунку 12776*100/80956, то з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 382 гривні 26 копійок, виходячи із розрахунку 2422,40*15,78/100. На підставі викладеного,

Outcome: partial