Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

05.08.2024 року до Київського районного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 21.12.2023 року між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №34374-12/2023. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит на власні потреби в розмірі 20\~000,00 грн., зі строком повернення 120 днів, а саме до 18.04.2024 року, з процентною ставкою 2,50%. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 29.05.2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАТНЕРС» та ТОВ АВАНС КРЕДИТ було укладено договір факторингу №29052024, відповідно до умов якого ТОВ АВАНС КРЕДИТ відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №34374-12/2023. Таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАТНЕРС» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №34374-12/2023. Також в позовній заяві вказували на те, що відповідач належним чином умов договору не виконує, в зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви утворилася заборгованість, яка становить 61750,00 грн., з яких 19000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням та 42750,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. А тому, просили суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №34374-12/2023 від 21.12.2023 року в розмірі 61750,00 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. 21.08.2024 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що судом було винесено відповідну ухвалу. 19.09.2024 року на адресу суду відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що [PERSON] з поданими позовними вимогами не згоден, а тому просить відмовити в повному обсязі. 24.09.2024 року представником ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, з якої вбачається, що сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, так як договір укладений в межах чинного законодавства, а також те, що відповідач був обізнаний з усіма правилами та умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом. Ухвалою суду від 24.09.2024 року судом витребувано документи, що перебувають у володінні АТ КБ «ПриватБанк». 04.11.2024 року та 18.11.2024 року на виконання вимог вищевказаної ухвали АТ КБ «ПриватБанк» надано затребувану документацію. В судовому засіданні представник ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Муравський В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсяг та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Враховуючи згоду представника позивача, наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача [PERSON] . Суд, заслухавши представника позивача Муравського В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АВАНС КРЕДИТ та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №34374-12/2023. Укладенням цього Договору Сторони домовилися про надання позичальнику кредиту, у межах якої кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 20\~000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення Заяви на позику на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. Та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. 29 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» було укладено договір №29052024, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №34374-12/2023, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] . Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №34374-12/2023. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 61750,00, з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 42750,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи вищевикладене, той факт, що надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованості за користування кредитом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі ЦК України Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача в даній частині підлягають повному задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00 грн. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно розрахунку витратити на правничу допомогу складають 17 000 грн., але суд враховуючи складність справи, та обсяг наданих адвокатом послуг, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 7 000 грн.

Outcome: partial