Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визначити місце проживання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з нею. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 29 квітня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.12.2021 - розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживали окремо. Вона з дітьми переїхала жити у квартиру, яка належить її батьку [PERSON] в [ADDRESS] . Лише у період з 07.12.2021 по 29.12.2021 діти проживали зі своїм батьком, оскільки їй довелось поїхати на заробітки за кордон. 02 лютого 2022 року вона в черговий раз перетнула кордон з Польщею з метою працевлаштування, оскільки батько дітей не надавав їй належну допомогу на їх утримання, дітей була змушена залишити з ним у с.Ярославичі Дубенського району Рівненської області. Після введення в Україні військового стану 24.02.2022 мала на меті забрати дітей за кордон з метою забезпечення їх безпеки. Після домовленості з бувшим чоловіком про їх вивезення, не виявила дітей за адресою проживання батька. [PERSON] повідомив, що діти за кордоном, однак не сказав де саме. Дозволу на вивезення дітей без її відома вона не давала. Пізніше від знайомих дізналась, що діти були вивезені сторонньою особою в м.Кьольн в Німеччині. Прибувши до Управління у справах дітей, молоді та сім`ї районного офісу молоді в Еренфельді, намагалась забрати дітей, однак представник управління, поспілкувавшись з батьком дітей по телефону, повідомив, що без рішення компетентних органів України про визначення місця проживання дітей з матір`ю, дітей їй не повернуть. Вона постійно працює, має достатні доходи для належного утримання дітей, вони дуже прив`язані до неї, висловлюють бажання жити з нею, натомість батько дітей не має постійної роботи, має незадовільний стан здоров`я, оскільки переніс інсульт. Проживання дітей з нею відповідає їх інтересам, разом з тим, вона не чинитиме перешкод у їх спілкуванні з батьком. За таких обставин, вважає за необхідне визначити місце проживання їх малолітніх дітей разом із нею, оскільки саме нею створені всі необхідні умови для проживання та виховання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник - адвокат Міщук І.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що на даний час [PERSON] проживає в Польщі, офіційно працевлаштована, винаймає житло, неповнолітні діти їй повернуті у серпні 2022 року, перебувають на її утриманні, ходять у польську школу, вона здійснює належний догляд за ними. А тому, діючи в інтересах дітей, [PERSON] просить її заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - через оголошення на вебсайті Млинівського районного суду Рівненської області, у наданих суду письмових поясненнях заперечував проти задоволення позовних вимог, скільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними, не вважає, що право позивача не є порушеним, невизнаним чи оспорюваним, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник органу опіки та піклування Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с.147) Представник служби у справах дітей Луцької міської ради, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням у якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить справу розглядати у його відсутності. (а.с.148) Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.15). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.7-8). Після розірвання шлюбу позивач та відповідач проживають окремо за кордоном. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. За правилом ч.2 ст.161 Сімейного Кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц, при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Судом встановлено, що на час подачі позовної заяви до суду неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували та були взяті під опіку у Червоному Хресті Німеччини у [ADDRESS] , Німеччина, куди були вивезені під час повномаштабного військового вторгнення росії на територію України, без згоди матері [PERSON] , у супроводі цивільної дружини відповідача [PERSON] , що підтверджується письмовими поясненнями останньої, а також ліцензійним свідоцтвом, виданим Управлінням у справах дітей, молоді та сім`ї, районним офісом молоді в Еренфельді (а.с.26-27, 162) З метою відновлення порушених прав позивача її представником 18.03.2022 подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.146, ч.2 ст.332 КК України до Луцького РУП ГУНП у Волинській області та заяву про сприяння повернення дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей до Міністерства юстиції України. (а.с.30-36) Судом також встановлено, що позивач [PERSON] прописана та проживала до виїзду до республіки Польща у квартирі, що належить її батьку [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується її паспортом та будинковою книгою [NUMBER] . (а.с.10, 12-14) Як вбачається з долучених до позовної заяви письмових доказів, позивач [PERSON] офіційно працевлаштована в м.Жари Республіка Польща, має самостійні доходи (а.с.39-40) та орендує житло у [ADDRESS] , (а.с.42) окрім того є співзасновником ТзОВ «Прометей» у м.Луцьк Волинської області. (а.с.43-45) Суд відхиляє висновок органу опіки та піклування Ярославицької сільської ради №58, затверджений рішенням виконавчого комітету від 21.11.2022 року про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки він складений без комплексного аналізу обставин, що можуть впливати на добробут дітей, не опитано дітей із залученням психологів для з`ясування емоційного зв`язку дітей з кожним із батьків, не досліджено соціальне оточення та можливості для розвитку дітей, умови проживання батьків за місцем їх реєстрації. Згідно ч.ч.4,5,6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Натомість суд вважає належним та допустимим доказом у справі висновок служби у справах дітей Луцької міської ради № 71 від 09.03.2023 про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , оскільки службою було дотримано усіх законодавчо передбачених заходів для надання достовірного висновку та наведено обґрунтовані підстави доцільності визначення місця проживання дітей з матір`ю, а саме: як вбачається з висновку 13.06.2022 було обстежено умови проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , згідно договору оренди від 10.08.2022 [PERSON] винаймає двокімнатну квартиру з усіма комунальними зручностями за адресою [ADDRESS] . За умовами договору разом з нею проживають її малолітні діти. Договір укладено на термін до 31.08.2023 з можливістю його продовження. Матір дітей офіційно працевлаштована, має стабільний дохід. Відповідно до довідки початкової школи №3 імені Генрика Сенкевича в Жарах від 06.09.2022 №1/2022 [PERSON] з 01.09.2022 відвідує 1-а клас навчального закладу. Згідно довідки міського дошкільного закладу №2 імені Яна Бджехви в Жарах від 05.09.2022 №1/2022 [PERSON] протягом 2022-2023 навчального року проходить підготовку до школи. Окрім того 23.09.2022, через мережу Інтернет, проведено бесіду з [PERSON] , під час якої діти підтвердили, що хочуть проживати з матір`ю, показали свою кімнату. На лист служби у справах дітей від 21.02.2023 №31-48/266/2023 щодо його позиції по розв`язанню спору про визначення місця проживання дітей, відповідач у справі [PERSON] , не відповів. (а.с.211) Отже, встановлено, що на час розгляду справи, діти знаходяться з матір`ю за кордоном та перебувають під її опікою. Твердження відповідача [PERSON] та його представника у письмових поясненнях долучених до матеріалів справи про неналежну поведінку позивача відносно своїх малолітніх дітей, свого підтвердження не знайшли, оскільки будь-яких доказів про це суду не представлено. (а.с.146-149) Отже, позивач [PERSON] проявляє турботу про здоров`я дітей, забезпечує їх матеріально, доглядає, займається вихованням та навчанням, а тому, визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , надавши належну оцінку усім обставинам справи, зокрема, що саме матір`ю створено належні умови для виховання та розвитку дітей, суд, виходячи із найкращих інтересів дітей, та встановивши, що діти вже досить тривалий час проживають разом із матір`ю, де існує сприятлива психологічна атмосфера, вважає за доцільне визначити місце їх проживання саме разом із нею.

Outcome: approved