Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 02 квітня 2024 року о 12 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «МАН», д/н [NUMBER] , водій [PERSON] при зміні напрямку руху праворуч в районі перехрестя вул. Січеславська Набережна та вул. Ливарної в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався праворуч. Своїми діями водій [PERSON] спричинив механічні пошкодження транспортному засобу позивача та матеріальні збитки останньому. На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальності позивача була застрахована в ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218422644). Разом з договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між [PERSON] та ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «MINIКАСКО S» №03/S від 20.06.2023 року, страховим випадком за яким є пошкодження автомобіля внаслідок ДТП за участю не менше двох механічних транспортних засобів, в якій відсутня вина клієнта та при цьому встановлена винна третьої особи. Договір було укладено шляхом підписання позивачем страхового полісу №S2152.239381 від 14.12.2023 року з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора - Y1Y4, отриманого від страховика у формі SMS повідомлення на зазначений позивачем номер телефону. Одразу після ДТП, не залишаючи місце пригоди, позивач повідомив відповідача за телефоном 209 про страховий випадок, де його попросили зачекати повідомлення з координацією подальших дій. Через деякий час після повідомлення, за допомогою месенджера Viber, позивачу надійшло повідомлення від INSURANCE UA з проханням надіслати фото з місця ДТП, що було ним виконано. Далі було надіслано форму повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку, із зазначенням схеми ДТП, та надано перелік документів, які потрібно було надати позивачеві у відповідь. Всі документи, зокрема, оформлену підрозділом Національної поліції України схему ДТП, та заповнену форму заяви 03.04.2024 року було надано позивачем у відповідь, що було підтверджено відповідачем, та після чого повідомлено, що потрібно дочекатись експерта для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. 05.04.2024 року експертом відповідача було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. Після отримання підтвердження відповідача позивач передав транспортний засіб для здійснення відновлювального ремонту. На неодноразові звернення позивачу було повідомлено, що розмір збитку, спричиненого в результаті ДТП, розрахований страховою компанією та складає 60 394,78 грн. й надано для заповнення форму заяви про подію, яка має ознаки страхового випадку (заяву про страхове відшкодування) та перелік необхідних документів, які потрібно було надати у відповідь. Всі документи позивачем було надано відповідачеві 30.04.2024 року, що було підтверджено останнім та повідомлено, що для отримання відшкодування потрібна постанова суду про встановлення винної особи у вчиненні ДТП. Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 травня 2024 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 805 грн. Після надання відповідачу вищевказаної постанови суду, позивач неодноразово намагався отримати відповідь страховика щодо виплати йому страхового відшкодування, що було безрезультатним, а тому він змушений звернутись до суду. Просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 60 394,78 грн. Ухвалою судді від 01 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 37-38). Представник позивача надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Як вбачається з матеріалів справи, 02 квітня 2024 року о 12 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «МАН», д/н [NUMBER] , водій [PERSON] при зміні напрямку руху праворуч в районі перехрестя вул. Січеславська Набережна та вул. Ливарної в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався праворуч. Вказані обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 травня 2024 року, яка набрала законної сили. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в сумі 805 грн. (а.с. 23). Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а позивачеві, як власнику автомобіля марки «Ніссан», д/н [NUMBER] , завдано матеріальної шкоди. Право власності позивача на вищевказаний автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 10). На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218422644 (а.с.11). Також позивач мав чинний договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «MiniКАСКО S» №03/S від 20.06.2023 року, який також був укладений між ним та відповідачем (а.с.12-15). Страховим випадком за вказаним договором є пошкодження авто внаслідок ДТП за участю не менше двох механічних транспортних засобів, в якій відсутня вина клієнта та при цьому встановлена винна третьої особи (пункт 5.1 Договору). Як було зазначено вище, відсутність вини позивача встановлена постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 травня 2024 року, а винною особою є [PERSON] . Згідно п. 12.1.2. вказаного договору водій авто в разі настання випадку повинен не залишаючи місце випадку, повідомити компанію за телефоном 209 або 0733209209 (цілодобово). Згідно п. 12.1.4. договору водій авто в разі настання випадку повинен за випадком ДТП не залишаючи місце випадку, викликати підрозділи Національної поліції України, які прибули на місце ДТП за викликом позивача для оформлення пригоди (а.с.13). Вказані вимоги договору позивачем виконані у повному обсязі. Згідно п. 13.4. договору розмір страхового відшкодування визначається компанією, виходячи з вартості відновлювальних робіт авто з урахуванням зносу (крім випадків, коли знос не нараховується згідно з методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів). Знос враховується виходячи з вартості запасних частин, що за показниками зносу та якості не гірші тих, що підлягають заміні при здійсненні ремонту авто або у порядку, встановленому законодавством (а.с.13). Звертаючись із позовною заявою, позивач вказував, що 05.04.2024 року експертом відповідача було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та визначено страхове відшкодування у розмірі 60 394,78 грн. Зазначене, зокрема, вбачається із листування позивача з відповідачем, яке долучене [PERSON] до позовної заяви у виді скріншотів з екрану мобільного телефону (а.с. 20 зворот). Також позивачем на вимогу відповідача заповнено та надано відповідачеві повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку від 03 квітня 2024 року (а.с. 21 зворот-22), заяву про подію, яка має ознаки страхового випадку від цієї ж дати (а.с. 22 зворот), постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 травня 2024 року, яка набрала законної сили та фотографії з місця ДТП, тобто усі запитувані страховою компанією документи. Згідно п. 6.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «MiniКАСКО S» №03/S від 20.06.2023 року страхова сума за цим договором вказується у страховому полісі (а.с.12). Згідно страхового полісу «MiniКАСКО S» страхова сума становить 16000 грн. (а.с. 11 зворот). Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Підставою для виплати страхового відшкодування є настання страхового випадку, передбаченого договором або законодавством. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Звертаючись із позовною заявою, позивач надав суду вищевказані документи, підтвердивши рішення відповідача про виплату страхового відшкодування у сумі 60394,78 грн. наявними у нього доказами (а.с. 20 зворот). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 01 жовтня 2024 року витребувано у ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА» належним чином завірену копію експертної оцінки пошкоджень транспортного засобу «Ніссан», д/н [NUMBER] , за наслідками ДТП, що сталась 02 квітня 2024 року о 12 годині 50 хвилин, за участю транспортного засобу «МАН», д/н [NUMBER] , власником якого [PERSON] (а.с. 37-38). Між тим вимоги вказаної ухвали, яка надсилалась судом неодноразово, відповідачем виконані не були. Отже, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що розмір належного до виплати позивачеві страхового відшкодування становить 60394,78 грн. Слід зазначити, що доказів сплати [PERSON] страхового відшкодування на час розгляду справи судом не надано. Жодних належних доказів на спростування позиції позивача відповідачем суду надано не було. Таким чином, оскільки на момент настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА», вимоги договору страхування відповідачем не виконані, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову й стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 60 394,78 грн. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений та документально підтверджений останнім судовий збір у сумі 1212 грн. (а.с.31). На підставі викладеного,

Outcome: approved