Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, які знаходяться на поточних рахунках [PERSON] [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] , шляхом розблокування даних поточних/карткових рахунків. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та має поточні рахунки відкриті [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] на яких знаходяться 76 633,04 грн. та 166,84 доларів США. 30.11.2023 року біля 17 години всі карткові рахунки позивача були заблоковані АТ КБ «Приватбанк». Позивач неодноразово звертався до працівників АТ КБ «Приват Банк» з метою розблокування рахунків, але позивачу було відмовлено та в телефонному режимі повідомлено, що рахунки заблоковано нібито в зв`язку з виявленням факту зарахувань, що мають шахрайський характер та зазначено, що рішення може бути змінено після проведення розгляду правоохоронними органами та/або рішення суду. Як зазначає позивач у відповідача відсутні будь-які докази про вчинення ним фінансових операцій, які містять ознаки шахрайства або інших дій, пов`язаний із легалізацією доходів, отриманих злочинним шляхом, а відтак відмова банку в розблокуванні поточних/карткових рахунків є протиправною, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, при цьому в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також у заяві позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та має поточні рахунки відкриті [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] на яких знаходяться 76 633,04 грн. та 166,84 доларів США. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Так, підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] тим самим уклав з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, який відповідно до ст.634 ЦК є договором приєднання. Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаної позивачем, останній погодився на укладення договору з відповідачем та з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями гл. 72 ЦК України. 30.11.2023 року біля 17 години всі карткові рахунки позивача були заблоковані АТ КБ «Приватбанк». Позивач неодноразово звертався до працівників АТ КБ «Приват Банк» з метою розблокування рахунків, але позивачу було відмовлено та в телефонному режимі повідомлено, що рахунки заблоковано нібито в зв`язку з виявленням факту зарахувань, що мають шахрайський характер та зазначено, що рішення може бути змінено після проведення розгляду правоохоронними органами та/або рішення суду. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до п. п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями). Як встановлено судом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки позивача № [NUMBER] , на підставі звернення фізичної особи клієнта Банку, яка повідомила, що 30.11.2023 року внаслідок введення її в оману перерахувала кошти зі своєї платіжної карти на користь [PERSON] , що підтверджується копіями платіжних інструкцій (а.с. 107). Пункт 150 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України №164 від 29.07.2022 року, передбачає право емітента прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, а також про вилучення платіжного інструменту за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне його використання та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності користувача виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках установлених договором. На виконання вимог пп. 8 п. 26 р. ІІ Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 року № 65, Протоколом Правління АТ КБ "ПриватБанк" № 39 від 21.07.2020 року затверджено Положення про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції, яке визначає порядок дій стосовно відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/ відкриття рахунку (обслуговування), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмови від проведення фінансової операції у випадках, передбачених Законом про ПВК/ФТ. Так, відповідно до норм положення про відмову, у випадку надходження скарги на шахрайські дії, банк припиняє обслуговування рахунків по яким надійшли скарги на певний строк. За результатами перевірки, у разі якщо банк не може спростувати підозру щодо ймовірного шахрайства у тому числі у разі, якщо банку не вдалось встановити зв`язок з клієнтом (потенційним шахраєм) протягом 60 діб: одержувач, ймовірно шахрай, не вирішив та не врегулював питання з відправниками коштів - запроваджується процедура відмови в обслуговуванні, розірвання ділових відносин відповідно до Положення про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин та проведення фінансової операції. Так, 20.03.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було прийнято рішення про припинення ділових відносин з [PERSON] , про що останнього повідомлено листом №20.1.0.0.0/7- 240321/132 від 21.03.2024 року та повідомлено про можливість перерахувати свої кошти у інший банк (а.с. 53). Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїми діями схвалив в розумінні ст. 241 ЦК України односторонній правочин про припинення правовідносин між сторонами. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] не надав банку письмових пояснень та документів, які б підтверджували походження грошових коштів, які надійшли на його карткові рахунки, а відтак банк правомірно відмовив у підтриманні ділових відносин з клієнтом, адже діяв у відповідності до вимог закону, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу. Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача. Оскільки в задоволені позову відмовлено, тому вимога позивача про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed