Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Представник позивача\~-\~адвокат Дармограй-Матвієнко\~Д.І.,\~в інтересах\~позивача [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів.Свої вимоги\~мотивує тим,\~що відповідачка\~позбавлена батьківських\~прав стосовно\~сина [PERSON] \~та доньки\~ [PERSON] ,\~не цікавиться\~їхнім життям\~та справами,\~не спілкується\~з дітьми,\~участі в\~їх вихованні\~не приймає,\~матеріально не\~допомагає.\~26.09.2024\~рішеннями Чижівської\~сільської ради\~Звягельського району\~Житомирської області\~позивача призначено\~піклувальником над\~дітьми позбавленими\~батьківського піклування\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~Оскільки відповідач матеріально\~не допомагає,\~чим порушує\~право дитини\~на достатній\~рівень життя,тому позивач звернулася із даним позовом в якому просить стягувати з відповідачки аліменти. Ухвалою суду\~від 08.01.2025відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. При цьому, позивач та представник позивача - адвокат Дармограй-Матвієнко Д.І. подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити, позивач також зазначила, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд вказаної справи, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , скеровувалась рекомендованою поштовою кореспонденцією судова повістка про виклик до суду копія ухвали про відкриття провадження у справі з копіює позовної заяви та доданих документів, в якій відповідачу роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву, та як вбачається із наявного у матеріалах справи поштового конверту, такий повернутий на адресу суду неврученими адресату із зазначенням причини повернення, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Згідно положення, передбаченого ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Окрім того, судом на веб-порталі судової влади України публікувались оголошення про виклик у судове засідання [PERSON] . Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого станом на день винесення рішення до суду також не подано. Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Ухвалою від 10.02.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих повторно 02.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області (а.с.12,15). З копії довідки відділу обслуговування громадян №5 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.04.2022 за № 0600-0208-6/239957 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , пенсія в разі втрати годувальника не призначалася у зв`язку з відсутністю в останнього страхового стажу (а.с.21). Розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області від 14.02.2017 за №31, [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.18). Рішеннями Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області від 26.09.2024 №81 та від 26.09.2024 №77, [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , призначено опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування, [PERSON] та [PERSON] . Визначено місце проживання дітей за адресою опікуна (а.с.22, 24). Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Отже, позивач, як опікун має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 по справі № 759/10277/18, тільки та особа з якою проживає дитина, зокрема позивач, вправі визначати спосіб стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дітей аліментів у стійкій грошовій формі, а саме в сумі прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років, що на день звернення до суду становить 1598 грн., на кожну дитину, щомісячно, з перерахунком щороку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», який діяв на час звернення позивача до суду, з 1 січня для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить 3 196 гривень. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому з врахуванням вищенаведених правових норм, наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1598 грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству. При цьому на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 30.12.2024. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved