Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивача адвокат Копанський М.Л. звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] , право власності на 1/4 квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано\~тим,\~що [PERSON] ,\~є сином\~покійної матері\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] від 20.08.1963 виданого бюро ЗАГС м. Дрогобича. [INFO] , його мама [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] виданого Департаментом Охорони здоров`я штат Нью-Йорк. Після смерті матері позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного округу Мицак Ю.Р. про оформлення спадщини після смерті матері, однак, остання повідомила, про те, що оформити спадщину на частку у квартирі не має можливості, так як частка померлої за життя не була визначена. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру виданого 30.07.2001 року Комісією з питань приватизації при виконкомі Дрогобицької міської ради власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також нотаріусом йому було роз`яснено, що процедура зазначеного питання вирішується в судовому порядку. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. Відповідачі у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву позивача до них не подали, у судове засіданні не з`явились, не повідомили суд про причини своєї неявки. Заяви та клопотання учасників справи. 31.01.2025 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від адвоката Копанського М.Л., який представляє інтереси позивача про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 19.11.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.12.2024 року о 09 год. 00 хв.. 05.12.2024 підготовче судове засідання у даній справі було відкладено у зв`язку з тим, що відповідачі не з`явились в судове засіданні та на адресу суду не повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що давало суду підстави вважати про неналежне повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи у підготовчому судовому засіданні. Розгляд справи було призначено на іншу дату та час. Протокольною ухвалою суду від 19.12.2024 підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 10.01.2025 року о 11.30 год.. Судове засідання у даній справі було відкладено у зв`язку з тим, що відповідачі не з`явились, та на адресу суду завчасно не повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що давало суду підстави вважати про неналежне повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи судовому засіданні. Розгляд справи було призначено на 31.01.2025 о 11.30 год. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи у його відсутності, та виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд\~може ухвалити\~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами щодо спадкування, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~позивач [PERSON] \~є сином\~покійної матері\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] від 20.08.1963 виданого бюро ЗАГС м. Дрогобича. [INFO] , мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] виданого Департаментом Охорони здоров`я штат Нью-Йорк. Після смерті матері [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного округу Мицак Ю.Р. про оформлення спадщини після смерті матері, однак, остання повідомила, про те, що оформити спадщину на частку у квартирі не має можливості, так як частка померлої за життя не була визначена. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру виданого 30.07.2001 року Комісією з питань приватизації при виконкомі Дрогобицької міської ради власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповіддю на звернення позивача [PERSON] , приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Мицак Ю.Р. за № 35/01-16 від 10.09.2024, йому було роз`яснено, що процедура прийняття спадщини після смертв матері [PERSON] , частка якої у праві спільної сумісної власності на квартиру вирішується в судовому порядку. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Відповідно до ч. 1 ст.16\~ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. При вирішенні питання щодо правомірності набуття права власності суд повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб, позивач набув чи має намір набути право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі позивач посилалася, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку. Таким чином, позивач звернувся до суду із метою захисту свого спадкового права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25\~ЦК України\~здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, КЦС ВС у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, провадження № 61-16257св20 виснував про те, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Висновок суду за результатами розгляду справи. На підставі наведеного, враховуючи позицію позивача оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку, враховуючи факт відсутності відмови позивача від прийняття спадщини, відсутність порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, відповідачі не висловили своєї позиції відносно заявленого позову позивачем, є дітьми [PERSON] , не заперечили проти задоволення позову, який не порушує їх права та інтереси, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а відтак, слід визнати за [PERSON] , право власності на 1/4 квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами майнового характеру, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача з цього приводу, слід залишити за останнім, тобто покласти на нього. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved