Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

В жовтні 2025 року представник КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 38832,19 грн. В обґрунтування позову зазначено, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача [PERSON] за період з 01.11.2017 року по 01.09.2024 року рахується заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 33554,86 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються. У зв`язку з цим представник позивача просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 33554,86 грн, а також витрати, передбачені статтею 625 ЦК України, а саме: за період з 01.11.2017 року по 23.02.2022 року суму, на які збільшилася заборгованість внаслідок інфляції в розмірі 3730,66 грн.; три відсотки річних в розмірі 1396,64 грн; за період з 01.01.2024 року по 01.09.2024 року суму, на які збільшилася заборгованість внаслідок інфляції в розмірі 108,97 грн.; три відсотки річних в розмірі 41,06 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 01 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду. Представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» Томищ А.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по адресі: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , у відповідності до розрахункового листа абонента, рахується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування перед КП БМР «Білоцерківтепломережа», за період з 01.11.2017 року по 01.09.2024 року в розмірі 33554,86 грн. Позивач провів розрахунок суми на яку збільшилась вказана заборгованість внаслідок інфляційних процесів 3730,66 грн.; три відсотки річних в розмірі 1396,64 грн. за період з 01.11.2017 по 23.02.2022,\~\~ а також суму, на які збільшилася заборгованість внаслідок інфляції в розмірі 108,97 грн та три відсотки річних у розмірі 41,06 грн., за період з 01.01.2024 по 01.09.2024. Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно сформованих станом на 18.09.2024 квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1706, виданий 05.02.201308.08.2017. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2024 на адресу відповідача було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити в добровільному порядку, яка залишилася без задоволення. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно частини першої статті 9 даного Закону - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц. Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до п. 35,36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Позивачем правомірно проведено розрахунок сум, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, за період з 01.11.2017 по 23.02.2022 розмір інфляційних втрат становить 3730,66 грн.; три відсотки річних в розмірі 1396,64 грн.; за період з 01.01.2024 по 01.09.2024 розмір інфляційних втрат становить 108,97 грн та три відсотки річних у розмірі 41,06 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав. Таким чином, суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved