Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

08.03.2024р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3 - 5). Ухвалою судді Наумової О.С. від 13.03.2024р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 28). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25.02.2020р. [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Р20.00404.006427311. 07.07.2023р. між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Р20.00404.006427311 від 25.02.2020р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № Р20.00404.006427311 в розмірі 88 989,08 грн., з яких: 42 648,76 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 18 172,05 грн. сума заборгованості за відсотками; 28 168,27 грн. сума заборгованості за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» по кредитному договору № Р20.00404.006427311 в розмірі 88989,08 грн., з яких: 42648,76 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 18172,05 грн. сума заборгованості за відсотками; 28 168,27 грн. сума заборгованості за комісіями. Вказану заборгованість ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідачки на свою користь, а також понесені судові витрати по справі. Відповідачка позовні вимоги не визнала. 09.01.2025\~представник відповідачки\~-\~адвокат Лозінська\~О.О. надала відзив на позовну заяву (а.с.70 73), у якому зазначила, що загальна сума прав вимоги, що відступається АТ «Ідея Банк» на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у договорі не визначена, не вказана ціна продажу, що сплачується фактором клієнту, зокрема, сума грошових коштів, які фактор має передати в розпорядження клієнта, а сама частина відповідного речення в договорі містить технічне видалення. Крім того, відсутності доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу, що є достатньою підставою для відмови у позові. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, то за умовами кредитного договору № Р20.00404.006427311 від 25.02.2020 загальна сума кредиту складає 49999 грн., строк кредиту 18 місяців. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним по 25.08.2021р. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вказаним вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. 28168,27 грн сума заборгованості за комісіями так само нарахована безпідставно. Жодної вимоги щодо сплати заборгованості за кредитним договором № Р20.00404.006427311 від 25.02.2020 АТ «Ідея Банк» до відповідача не надсилав. Відсутні такі докази і в матеріалах справи. Тому між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] відсутній спір щодо вимог за кредитним договором. За відсутності цього спору вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є передчасними. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 14.01.2025\~представник позивача\~ Панкратова\~Т.В.\~надала відповідь\~на відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 76 81), у якій наполягала на тому, що 25.02.2020р. [PERSON] уклала із первісним кредитором АТ «Ідея Банк» кредитний договір №Р20.00404.006427311. Проценти за користування кредитними коштами нараховувалися відповідно до умов укладеного договору. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування. При цьому вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавався недійсним, а тому є таким, що відповідають волевиявленню сторін. Щодо відступлення права вимоги, то до позовної заяви було додано копію платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023, яка є доказом сплати коштів за договором факторингу. Вважала, що позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до відповідача. Договори, укладені між відповідачем і первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Наполягала на задоволенні позову. В судові\~засідання,\~призначені на\~11.04.2024р.,\~17.05.2024р.,\~21.08.2024р.,\~23.10.2024р.,\~05.12.2024р.\~11.02.2025р.\~представник позивача\~не з`явився,\~про дати\~та час\~слухання повідомлявся\~належним чином.\~При цьому,\~у поданому\~позові представник\~позивача Грибанов\~Д.В.\~(діє\~на підставі\~довіреності від\~07.12.2023р.\~ а.с.\~25)\~зазначив,\~що у\~разі неявки\~в судове\~засідання відповідача\~не заперечує\~проти розгляду\~справи за\~відсутності представника\~позивача та\~винесення заочного\~рішення судом\~на підставі\~наявних доказів\~(а.с.\~5).\~У відповіді\~на відзив\~представник позивача\~Панкратова Т.В. також просила розглядати справу без її участі (а.с. 80). Представник відповідачки адвокат Лозинська О.О. 10.02.2025 надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала власні заперечення, просила відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 90 91). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.02.2020р. [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Р20.00404.006427311 (а.с. 6). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 07.07.2023р. між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Р20.00404.006427311 від 25.02.2020р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 11 12). Згідно з п. 2.2 договору факторингу за цим договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № Р20.00404.006427311 в розмірі 88 989,08 грн., з яких: 42 648,76 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 18 172,05 грн. сума заборгованості за відсотками; 28 168,27 грн. сума заборгованості за комісіями (а.с. 13). Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з п. 5.1 договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору. Відповідно до копії платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на корить АТ «Ідея Банк» за права грошової вимоги 1530000,00 грн. (а.с. 14). Отже, у справ наявні докази сплати коштів за договором факторингу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015р. у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. В разі сплати відповідачкою коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Як зазначає представник позивача, всупереч умовам кредитних договорів, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28.03.2018. За умовами кредитного договору № Р20.00404.006427311 від 25.02.2020 строк кредиту 18 місяців, тобто до 25.08.2021. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023р. позивачем не здійснювалося нарахування процентів та інших штрафних санкцій. Жодного спростування про те, що проценти були нараховані і після строку дії договору відповідач не надав. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» по кредитному договору № Р20.00404.006427311 в розмірі 88989,08 грн., з яких: 42648,76 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 18172,05 грн. сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 28168,27 грн. є безпідставною, виходячи з наступного. За умовами договору про споживчий кредит [PERSON] надано кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 49999,00 грн. 25.02.2020 [PERSON] підкисала паспорт споживчого кредиту, у якому не визначено комісію за надання кредиту. Але вказано про плату за обслуговування кредиту у загальній сумі 14190,02 грн. (а.с. 7). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така позиція викладена у постанові ОП КЦС Верховного Суду у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) від 23.05.2022. Відтак, у даному випадку підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в розмірі 28168,27 грн. відсутні. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки за кредитними договорами підлягають задоволенню частково в частині стягнення 42648,76 грн. заборгованості за основним боргом і 18172,05 грн. заборгованості за відсотками, всього 60820,81 грн. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (60820,81 грн. х 100 : 88989,08 грн. = 68,35%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2069,64\~грн. (3028,00 грн. х 68,350 : 100) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial