Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.08.2022 Шполянським відділом ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ ( м. Київ), актовий запис № 136. В обґрунтування позову зазначила, що 05.08.2022 вони з відповідачем уклали шлюб. Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Цивільна справа за вказаним позовом 18.12.2024 надійшла до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.11.2024 за підсудністю. 19.12.2024 судом відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, в окремо поданій заяві просила справу розглядати без її участі, строк на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення був повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.08.2022, про що зроблено актовий запис № 136, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05.08.2022 Шполянським відділом ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ ( м. Київ). Після реєстрації шлюбу у дружини залишилось дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved