Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що в 14.01.2000 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №9, а саме житлового будинку [ADDRESS] , жилою площею 22.9 кв.м , цегляного сараю (Б10 та цегляного вбиральні (В1), розташований на земельній ділянці , площею 594кв.м. Будинок належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.01.2000, виданого на підставі рішення виконкому Доманівської селищної ради від 14.12.2999р., №94,зареєстрований в Вознесенському МБТІ від 12.01.2000 за реєстровим №1914. Сторони уклали договір купівлі-продажу в письмовій формі на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній \~ \~ \~ \~ біржі та зареєстрований в Вознесенському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 16.05.2000 , реєстраційний напис в книзі №14 за №1914. У зв"язку з тим, що договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, як того вимагає цивільне законодавство, позивач не може реалізувати всі права,що пов"язані з розпорядженням житловим будинком , тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з"явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає , не заперечує проти їх задоволення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 14.01.2000 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №9, а саме житлового будинку [ADDRESS] , жилою площею 22.9 кв.м , цегляного сараю (Б10 та цегляного вбиральні (В1), розташований на земельній ділянці , площею 594кв.м. Житловий будинок належав продавцеві [PERSON] на підставі на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.01.2000, виданого на підставі рішення виконкому Доманівської селищної ради від 14.12.2999р., №94,зареєстроване в Вознесенському МБТІ від 12.01.2000 за реєстровим №1914. За умовами договору [PERSON] продав, а [PERSON] купила зазначений будинок за 2000грн. Сторони, кожний зі свого боку, виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором купівлі -продажу нерухомого майна №9 від 14.01.2000, укладений Універсальною товарно-сировинною біржею та зареєстрований в Вознесенському МБТІ. Так, відповідач продав, а позивач прибала житловий будинок. За купівлю житлового будинку позивач передала кошти. Тобто сторони погодили та виконали всі істотні умови договору купівлю -продажу нерухомого майна, але договір нотаріально посвідчений не був. Згідно ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст.47 ч.2 ЦК УРСР, в разі виконання однією із сторін повністю або частково умов угоди, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Враховуючи, що сторони, на момент укладення договору купівлі-продажу, дійшли згоди щодо виконання всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, що підтверджується письмовим договором, посвідченим Універсальною товарно-сировинною біржею, однак, договір купівлі - продажу , в порушення вимог чинного законодавства, не був посвідчений нотаріально, що унеможливлює реалізацію своїх прав позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved