Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» звернувся до Галицького районного суду міста Львова суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Z06.00606.003953231 від 18 травня 2018 року, який укладений між відвідачем та АТ «Ідея Банк», у розмірі 104181,04 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 18 травня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z06.00606.003953231. За умовами якого відповідач отримав кредит кошти в сумі 46000 грн., строком на 18 місяців, зі сплатою 21,99% річних, з поверненням коштів у термін визначений графіком щомісячних платежів. АТ «Ідея Банк» надав відповідачу в розпорядження й користування кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядженнями. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27 липня 2023 року заборгованість за кредитом становить 104181,04 грн., яка складається: заборгованості за основним боргом - 42284,45 грн., заборгованість за відсотками - 29667,15 грн., заборгованості за комісіями - 32229,44 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] та судові витрати. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено Договір факторингу № 25/07, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 25/07 від 25 липня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z06.00606.003953231 на загальну суму 104181,04 грн. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Рух справи Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року справа передана за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2024 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою суду від 16 жовтня 2024 року відкрито спрощене провадження по справі та призначене судове засідання на 25 січня 2025 року. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, справу передано для розгляду судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року справу прийнято до розгляду, призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження о 09.00 год. 06 лютого 2025 року. Представник ТОВ «ФК «Сонаті» у судове засідання не з`явився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача. Представник третьої особи АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Судова повістка та копія ухвали про прийняття до провадження надсилалися відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази, подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 18 травня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z06.00606.003953231. За умовами укладеного договору відповідач отримав у кредит кошти в сумі 46000 грн., строком на 18 місяців, зі сплатою 21,99% річних, з поверненням коштів у термін, визначений графіком щомісячних платежів. Відповідно до п.2.1 договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок, відкритий у банку, відповідно до графіка, викладеного в додатку № 1 до договору. Згідно з п.2.2 договору, погашення простроченої заборгованості за договором здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості (а.с.12-14). Відповідно до паспорта споживчого кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору № Z06.00606.003953231, в інформації щодо реальної річної процентної та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначена процентна ставка - 21,99 % річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості - 1,90 % щомісячно від початкової суми кредиту, загальні витрати за кредитом - 28296,93 грн., реальна річна відсоткова ставка - 102,75 %, сукупна вартість кредиту 70306,06 грн. (а.с.16-17). Позивачем надано ордер-розпорядження №1 про видачу кредиту в розмірі 42009,13 грн. та ордер-розпорядження №2 про сплату страхового платежу в розмірі 3990,87 грн. від 18 травня 2018 року про зарахування коштів на відповідні рахунки на виконання умов укладеного договору (а.с. 19). Відповідно до умов договору факторингу № 25/07, укладеного 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.24-29). Згідно з Витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 25/07 від 25 липня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z06.00606.003953231 від 18 травня 2018 року в сумі 104181,04 грн., з яких: заборгованості за основним боргом - 42284,45 грн., заборгованість за відсотками - 29667,15 грн., заборгованості за комісіями - 32229,44 грн. (а.с.30). 05 квітня 2024 року позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 104181,04 грн. (а.с.34-35). Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач так само несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Саме на позивача покладено обов`язок доведеності заявлених позовних вимог. Судом досліджена надана позивачем довідка-розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 27 липня 2023 року становить 104181,04 грн. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використанням кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сонаті»» в розмірі 104181,04 грн., яка утворилась станом на 27 липня 2023 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, відповідно до платіжної інструкції №1097 від 22 серпня 2024 року у розмірі 833,45 грн. (а.с.40) та платіжної інструкції №1169 від 03 вересня 2024 року у розмірі 1588,95 грн. (а.с.41), що разом складає 2422,40 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved