Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Зміст позовної заяви та її вимоги У червні 2023 року керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави, в особі Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Владелен», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, [PERSON] , про витребування земельної ділянки. На обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що наказом ГУ ДГК у області від 19.03.2019\~№1771/0/14/-19-СГ затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000\~га, в тому числі пасовищ площею 2,0000\~га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. На підставі вказаного наказу приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. 20.03.2019\~№30844999\~про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0000\~га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368). Водночас, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] , на підставі наказу начальника ГУ ДГК у області від 12.10.2018\~№7064/0/14-18-СГ вже отримував у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000\~га з кадастровим номером 4823655100:28:000:0021\~для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області. Державна реєстрація права проведена 20.03.2019, номер запису -\~30869863. Таким чином, [PERSON] , на час звернення до ГУ ДГК у області з питань складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Тобто, всупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 3К України, [PERSON] при зверненні до ГУ ДГК у області, не зазначив про те, що він раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. У свою чергу, розглядаючи заяву про затвердження проекту із землеустрою по суті, ГУ ДГК у області не надано належної оцінки обставинам умовам, зазначеним у заяві, не перевірено, зокрема, факт використання [PERSON] свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого, земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368) незаконно вибула із земель державної власності. Таким чином, наказ ГУ ДГК у області від 19.03.2019\~№1771/0/14/-19-СГ не відповідає вимогам законодавства, а тому є незаконним. Крім цього, установлено, що у подальшому [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2019\~№1500, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л., відчужив право власності на вказану земельну ділянку на користь [PERSON] , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №30952555. Тобто, [PERSON] придбав вказану земельну ділянку у особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. Після цього, 05.05.2021\~між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Владелен» (далі - ТОВ «Владелен») укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки терміном на 10 років 7 місяців та 16 днів до 21.12.2031, про що 05.08.2021\~внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №43386534. Оскільки на підставі незаконного наказу ГУ ДГК у Миколаївській області за [PERSON] 20.03.2019\~зареєстровано право власності на земельну ділянку за №30844999, та у подальшому ним її продано на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2019\~№1500\~ [PERSON] , то зазначений договір згідно зі ст. ст. 21, 203, 215 ЦК України, ст. 152 ЗК України підлягає визнанню недійсним. Крім того, оскільки при набутті у власність [PERSON] спірної земельної ділянки та подальшої передачі її в оренду ТОВ «Владелен» на підставі договору оренди землі від 05.05.2021 не дотримані вимоги ЦК України та ЗК України, то є визначені ст. ст. 203, 215 ЦК України правові підстави для визнання цього договору оренди недійним. Враховуючи наведене, прокурор просив суд: витребування у [PERSON] та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Владелен» на користь держави в особі Софіївської сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером 4824585000:06:000:0368, площею 2,0000 га, розташованої в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, стягнути сплачений судовий зборі і витрат за подачу заяви про забезпечення позову. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Представник Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] та представник ТОВ «Владелен» в судове засідання не з`явились, поважної причини своєї неявки суду не повідомили, були своєчасно та належним чином повідомлені. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Філевський Р.М. в судовому засіданні просив відмовити прокурору в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що прокурором обрано не належним спосіб захисту, земельна ділянка яку придбав [PERSON] є безспірною, його довіритель та [PERSON] добросовісні набувачі. Земельна ділянку яку прокурор бажає відібрати у [PERSON] була отримана першою [PERSON] , а Софіївська сільська рада ніколи не була власником цієї земельної ділянки. Відзив який ним був поданий підтримує в повному обсязі. Крім того, зазначив, що [PERSON] вжито заходів до припинення права власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4823655100:28:000:0021\~для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області шляхом укладання договору про передачу у власність територіальній громаді в особі Казанківської селищної ради права власності на земельну ділянку. Представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, проте надіслав письмові пояснення в яких зазначив, що [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, в якій зазначив, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не використав. До заяві додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію нотаріально посвідченої довіреності, копію нотаріально посвідченого посвідчення учасника бойових дій, копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру. Відповідно до частини 6, абзацу 1, 2 частини 7 статті 118 (що діяло на час звернення [PERSON] ) Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Кодексу. За результатами розгляду такого клопотання орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у наданні. У зв`язку з відсутністю підстав для відмови, наказом Головного управління надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованим розміром 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Виходячи з презумпції добросовісності та розумності поведінки, у Головного управління не було підстав вважати, що звертаючись до Головного управління із заявою [PERSON] зловживає правом на отримання земельних ділянок у власність. Оскільки жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку за якою орган виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, може перевіряти обставини щодо дійсності волевиявлення заявника та факт використання особою свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Наказ від 19.03.2019\~№1771/0/14/-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність в тому числі пасовищ площею 2,00 га (4824585000:06:000:0368)» прийнятий Головним управлінням під впливом навмисного, цілеспрямованого введення в оману щодо фактів та обставин, які мають істотне значення та які вплинули на його прийняття. Представник ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області просив суд врахувати надані письмові пояснення та розглядати справу без його участі. Прокурором подано відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідно до чиного на момент прийняття наказу про передачу у власність [PERSON] спірної земельної ділянки законодавства, власником та органом уповноваженим розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Миколаївської області було Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. З 27.05.2021 набули чинності зміни до Земельного кодексу України, а саме п. 24 розділ Х Перехідних положень, відповідно до яких землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Отже, органом, який на даний час наділений правом власності та розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності, є Софіївська сільська рада. 15.05.2023 Баштанською окружною прокуратурою на адресу Софіївської сільської ради направлено лист, в яком повідомлено про порушення вимог земельного законодавства з боку Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області під час надання [PERSON] у власність та користування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та необхідність вжиття заходів щодо усунення порушень земельного законодавства. У листі від 25.05.2023 Софіївська сільська рада повідомила, що не володіє інформацією про розпорядження спірною земельною ділянкою, яка не заперечувала щодо вжиття заходів реагування представницького характеру Баштанською окружною прокуратурою. Заяви, клопотання учасників справи. 29.06.2023 представником ГУ Держгеокадастр у Миколаївській області Шкапенко Т. подано заяву про ознайомленням з матеріалами справи. 26.06.2023 представником відповідача [PERSON] , адвокатом Філевським Р.М. подано заяву про ознайомленням з матеріалами справи в електронному вигляді. 07.08.2023 представником ГУ Держгеокадастр у Миколаївській області Масюткіним С. подані письмові пояснення. 13.11.2023 представником відповідача [PERSON] , адвокатом Філевським Р.М. направлено відзив на позовну заяву. 15.11.2023 Софіївським сільським головою направлена заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. 17.11.2023 прокурором направлено відповідь на відзив. 06.12.2023 представником відповідача [PERSON] , адвокатом Філевським Р.М. направлено заяву клопотання про відкладення підготовчого судового засідання. 08.03.2024 прокурором подана заява про відкладення підготовчого судового засідання. 27.03.2024 прокурором подані до суду письмові пояснення. 08.10.2024 першим заступником сільського голови Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області направлена заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. Інші процесуальні дії у справі. 20.06.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею з розгляду даної справи визначено суддю Васильченко-Дригу Н.О. 22.06.2023 ухвалою судді заяву керівника Баштанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Софіївської сільської ради, про забезпечення позову, залишено без задоволення, яка скасована постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.07.2023. 26.06.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 13.11.2023 ухвалою судді призначено проведення судових засідань у цивільній справі з представником відповідача [PERSON] , адвокатом Філевським Р.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 14.11.2023 ухвалою суду прийнято відзив представника відповідача [PERSON] , адвоката Філевського Р.М. 16.01.2024 ухвалою суду були витребувані докази. 17.12.2024 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] було подано клопотання, яке зареєстровано у Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га, в тому числі пасовищ з кадастровим номером 4824585000:06:000:0368. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 19.03.2019 року №1771/0/14/-19-СГ [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368). 20.03.2019 року о 18:27:18 приватним нотаріусом Боненко Т.Л. Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, як державним реєстратором на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 19.03.2019 року №1771/0/14/-19-СГ зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368), вчинено запис №30844999. Крім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.10.2018 року №7064/0/14-18-СГ [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області площею 2,0000 га (кадастровий номер 4823655100:28:000:0021). 20.03.2019 року о 08:34:20 приватним нотаріусом Боненко Т.Л. Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, як державним реєстратором на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.10.2018 року №7064/0/14-18-СГ зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 4823655100:28:000:0021), вчинено запис №30869863. 28.03.2019 року о 19:56:02 приватним нотаріусом Боненко Т.Л. Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області посвідчено договір купівлі продажу №1500 за яким відчужено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368) користь [PERSON] , про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №30952555. В подальшому між [PERSON] та ТОВ «Владелен» укладено договір оренди земельної ділянки від 05.05.2021, яка знаходиться на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368), про що 05.08.2021 внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №43386534. 15.05.2023 року Баштанською окружною прокуратурою Миколаївської області на адресу Софіївського сільського голови Баштанського району Миколаївської області було направлено повідомлення про представництво інтересів держави (в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру), в якому надано інформацію про виявлені порушення та намір звернутися до суду в інтересах держави в особі Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. З метою встановлення всіх обставин справи, просили повідомити чи планує Софіївська сільська рада Баштанського району Миколаївської області самостійно звернутися до суду із позовом або вжити інші заходи щодо захисту інтересів держави. Згідно з відповіддю від 25.05.2025 року №381/1/02.01.04 Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, остання вбачає порушення вимог земельного законодавства по вказаним у листі підставам та підтримує необхідність захисту інтересів держави та територіальної громади, але не має можливості самостійно звернутися до суду з позовною заявою, оскільки, відсутні бюджетні кошти на такі цілі. Не заперечує щодо представництва Баштанською окружною прокуратурою її інтересів в суді і зазначеним позовом. Відповідно до рішення ХХІІ сесії восьмого скликання №761/22 від 31.03.2023 Казанківська селищна рада вирішила надати згоду на одержання територіальною громадою в особі Казанківської селищної ради права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка перебуває у власності [PERSON] площею 2,0000га, кадастровий номер 4823655100:28:000:0021, що розташована в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області з укладанням договору про передачу у власність та припинення права власності гр. [PERSON] . Законодавство, яке застосовує суд Конституція України: Відповідно до ст. ст.\~13,\~14 Конституції України\~земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частина 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Пунктом 3 частини 1\~статті 131-1 Конституції України\~передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. У\~статті 41 Конституції України\~закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод. \~ \~ \~ \~Стаття 1 - зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Закону України «Про прокуратуру»: У частинах 1, 3\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~зазначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Частиною 4\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~ передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: \~ \~ \~ \~Пункт перший частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Цивільний кодекс України: За змістом ст. ст.\~\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлені судом. Частиною першою статті 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змістом статті 387 ЦК України вбачається, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частина третя статті 388 ЦК України передбачає, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Земельний кодекс України: Статтею 80 ЗК України\~право власності на землі державної власності належать державі, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади. У частинах 2, 3\~ст. 78 Земельного кодексу України\~ зазначається, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Так, за змістом\~ст. 90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно із ч.ч. 1-4\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1\~ст. 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «б»). У змісті \~ст. 152 ЗК України\~ зазначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 №5: Пункт 21 - \~спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами\~статей 387,\~388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Практика Європейського суду з прав людини: У рішеннях по справам "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Цивільний процесуальний кодекс України: У частині четвертій\~статті 56 цього Кодексу\~визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ч.5\~ст. 56 ЦПК України\~у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Частини 1, 5 статті 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 141 ЦПК України визначає про розподіл витрат між сторонами пропорційно задоволених позовних вимог. Мотивована оцінка суду Визначення предмета, підстав позову та відповідача є правом позивача. В цій справі керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави, в особі Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Владелен». Позовні вимоги аргументував тим, що 28.03.2019 року [PERSON] на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368), посвідченого приватним нотаріусом Боненко Т.Л. Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області за №1500 відчужив право власності на користь [PERSON] , про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №30952555. Як зазначалось вище, звертаючись до органів Держгеокадастру за дозволом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, [PERSON] діяв неправомірно, неправдиво вказавши, що право на безоплатну приватизацію по вищезазначеному цільовому призначенню він не використав. Отже, набуваючи у власність спірну земельну ділянку, [PERSON] повторно скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а тому орган Держгеокадастру не перевірив обставин, необхідних для передачі землі у приватну власність громадян допустив порушення вимог земельного законодавства, неправомірно видавши наказ від 19.03.2019 року №1771/0/14/-19-СГ щодо надання дозволу на розробку документації, її затвердження та передачу землі у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 4824585000:06:000:0368, який суперечить закону. Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності без достатньої правової підстави, поза волею власника - Українського народу. Видача ГУ Держгеокадастру спірного наказу не свідчить про наявність у держави, яка діє від імені Українського народу, волі на вибуття вказаної землі з державної власності з огляду на неправомірність дій органу виконавчої влади по передачі цієї землі у власність. Отримавши земельну ділянку на підставі завідомо неправдивих відомостей, [PERSON] не набув права власності у передбаченому законом порядку, а тому не набув цього права і [PERSON] , як покупець за Договором купівлі - продажу від 28 березня 2019 року. В судовому засіданні судом не встановлено підстав та обставин стверджувати про обізнаність відповідача [PERSON] про використання [PERSON] двічі свого права на безоплатну приватизацію, а отже вважав що останній володіє спірною земельною ділянкою на законних підставах, що не перешкоджало укладанню договору купівлі продажу 28.03.2019 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368). Отже,\~підставою для\~застосування механізму,\~щодо права\~власника на\~витребування майна\~від добросовісного\~набувача є встановлення судом можливості витребувати майно у набувача, незалежно від заперечення про те, що він є добросовісним. Такою умовою є, поряд з іншим, доведення факту вибуття майна з володіння власника чи володіння особи, якій він передав майно, поза їхньої волі. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК України (пункт 21 постанови Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 7 лютого 2014 року). За таких обставин суд не вбачає перешкод для витребування спірної ділянки у [PERSON] як добросовісного набувача відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України. Отримавши у власність земельну ділянку [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки від 05.05.2021 з та ТОВ «Владелен», яка знаходиться на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368), про що 05.08.2021 внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №43386534. При цьому суд вважає, що витребування у [PERSON] земельної ділянки не є непропорційним втручанням у мирне володіння майном та порушенням прав, запроваджених статтею 1 Першого Протоколу Конвенції. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування. Отже, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про витребування земельної ділянки з володіння [PERSON] та ТОВ «Владелен» є обґрунтованими, а втручання держави у право власності та розпорядження є виправданим, оскільки порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правового порядку у державі. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Філевський Р.М. у своєму відзиві та промові в судовому засіданні посилався на відсутність у Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області прав на спірну земельну ділянку та повноважень прокурора щодо захисту інтересів цієї ради, оскільки земельна ділянка є об`єктом права комунальної власності з чим суд не може погодитись виходячи з наступного. Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, поряд з іншим, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. 01.07.2021 року набув чинності п. 24 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, де зазначено, що до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Станом на час отримання наказу від 19.03.2019 року №1771/0/14/-19-СГ щодо надання дозволу на розробку документації, її затвердження та передачу землі у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 4824585000:06:000:0368, саме орган Держгеокадастру був наділений державою правом управління спірною земельною ділянкою. У зв`язку із передачею сільським, селищним, міським\~радам місцевого самоврядування, повноважень з розпорядження\~всіма землями державної власності, які розташовані за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад та безоплатної передачі земель комунальної власності у приватну власність саме територіальна громада Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області була наділена державною правом управління земельними ділянками. Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави. Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі. Прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Софіївській сільській раді Баштанського району Миколаївської області надано повноваження на розпорядження всіма землями державної власності розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишились у державній власності, лише з 27.05.2021 року згідно\~Закону України № 1423-IX від 28.04.2021. Про виявлені порушення та намір звернутися до суду Баштанська окружна прокуратура Миколаївської області повідомила листом Софіївську сільську раду Баштанського району Миколаївської області 15 травня 2023 року, на який отримано лист від Софіївського сільського голови Баштанського району Миколаївської області №381/1/02.01.04 від 25.05.2023 про те, що сільська рада не заперечує та просить Баштанську окружну прокуратуру Миколаївської області здійснювати представництво інтересів Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області в суді із зазначеним позовом, самостійно із зазначеним позовом не звертались та звертатись до суду в подальшому наміру не мають, в зв`язку з недостатністю бюджетних призначень на такі цілі. Суд залишає поза увагою твердження представника відповідача, адвоката Філевського Р.М. стосовно державної реєстрації відповідачем [PERSON] земельної ділянки, яка знаходиться на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за межами населених пунктів площею 2,0000 га (кадастровий номер 4824585000:06:000:0368) першою, оскільки дана земельна ділянка була отримана на підставі наказу від 19.03.2019 року №1771/0/14/-19-СГ Держгеокадастру та зареєстрована за часом о 18:27:18 20 березня 2019. В той час, коли земельна ділянка площею 2,0000\~га з кадастровим номером 4823655100:28:000:0021\~для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області отримана [PERSON] на підставі наказу від 12.10.2018 року №7064/0/14-18-СГ Держгеокадастру та зареєстрована о 08:34:20 20 березня 2019. На думку суду обраний прокурором спосіб захисту порушеного права цілком відповідає правовій природі спірних правовідносин та перешкоди для застосування механізму\~статті 388\~ЦК України відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено з 1 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн. Прокурор при зверненні до суду з позовом сплатив 4026,00 грн. судового збору, що складається з судового збору, сплаченого за вимогу немайнового характеру в сумі 2 684,00 грн., та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1342,00 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. З огляду на викладене, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури в загальному розмірі 4026,00 грн., а саме з по 2013,00грн. з кожного. \~Керуючи ст. ст. 12,\~13,\~81,\~141,\~258-259,\~263-265\~ЦПК України, суд,

Outcome: approved