Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про витребування безпідставно збережених коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 147062 про стягнення з позивача, який є боржником за кредитним договором №300440333094001 від 25.12.2011, укладеним із первісним кредитором ПАТ «АСТРА БАНК» право вимоги, за яким було відступлено до нового кредитора ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», відповідно до договору №2258/к про відступлення прав вимоги від 15.06.2020, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуло право кредитора до позичальника за кредитним договором. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області від 15.02.2022 на підставі виконавчого напису № 147062 від 11.06.2021 відкрито виконавче провадження № 68670386. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2024 вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 09.08.2023 із банківського рахунку позивача утримано задля примусового виконання ВП №68670383 грошові кошти на загальну суму 7957,40 грн. Враховуючи, що виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача в порядку повернення стягнутої суми за виконавчим написом від 11.06.2021, що зареєстрований в реєстрі за № 147062, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., грошові кошти в сумі 7079,95 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2024 провадження у справі відкрито та визначено справу розглянути в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05 лютого 2025 року представник відповідача ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» Клещ О.В. направила на адресу суду клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката. У клопотанні представник відповідача зазначила, що ця категорія справ є поширеною і має сталу судову практику, не вимагає складності зі збирання доказів, не вимагає вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості процесуальних документів. Підготовка позову не вимагає значних зусиль, особливих навиків та знань, і не може вважатися складною юридичною роботою. Враховуючи вище викладене, вважає, що співмірною з обсягом роботи та складністю справи є сума витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Бочаров О.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково повідомив суд, що після винесення рішення буде подавати заяву про стягнення додаткових витрат на правову допомогу. Представник відповідача ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» Клещ О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказала, що кредитний договір не визнано недійсним. Хоча рішенням суду скасовано виконавчий напис, але це не припиняє дію кредитного договору. Щодо витрат на правову допомогу зазначила, що підтримує клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката. Не заперечувала щодо суми, вказаної в позовній заяві, яка стягнута на користь відповідача з позивача. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем 11.06.2021, зареєстрований в реєстрі за №147062 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» грошових коштів у загальній сумі 38450,58 грн. Згідно відповіді на адвокатський запит приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. від 27.03.2024, встановлено, що 08.08.2023 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направлено платіжну інструкцію для списання коштів. 10.08.2023 на депозитний рахунок надійшли кошти в сумі 7957,40 грн. списані з рахунку боржниці, які розподілені відповідно до ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: 6779,45 грн. на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»; 677,95 грн., як основна винагорода приватного виконавця; 200,00 грн., як компенсація витрат виконавчого провадження понесених приватним виконавцем; 300,00 грн., як повернення використаною частини авансового внеску стягувача ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Відповідно до виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) та додатковим рахунком договору SAMDNWFC057197339 від 08.01.2020 за період 09.08.2023 09.08.2023 з [PERSON] стягнуто кошти в сумі 7957,40 грн.. Згідно вимоги про повернення незаконно стягнутих коштів від 10.06.2024 адвокат Бочаров О. звертався до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» з вимогою про повернення грошових коштів, які були незаконно стягнуто з рахунків [PERSON] в сумі 7957,40 грн. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту статті 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦУ України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 та від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису нотаріуса № 147062 від 11.06.2021 приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №68670386 стягнуто кошти у сумі 7957,40 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи випискою по картці/рахунку та відповіддю на запит приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В.. З вказаного вбачається, що правові підстави набуття ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» грошових коштів, що стягнені [PERSON] , на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, суд вважає, що такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги № 45/2023 від 31.08.2023 року, детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі виконаної роботи до договору про надання правової допомоги № 45/2023 від 31.08.2023 року, товарний чек від 17.09.2024 на суму 8000,00 грн.. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні позову. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи викладене вище, наявність заяви відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 4000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору та у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн..

Outcome: approved