Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У грудні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ТОВ «Кредитсервіс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №211025-002 від 25 жовтня 2021 року за період з 25.10.2021 по 29.07.2024 у розмірі 33 001,45 грн. та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «Кредитсервіс» кредитний договір і йому надано грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. з умовою повернення терміном на 365 днів та узгодженими відсотками. З урахуванням узгодженої одноразової комісії йому на рахунок установою перераховано 37 000,00 грн. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 2320 від 25.10.2021, проте зобов`язання позичальником належним чином не виконуються і заборгованість не погашена. Таким чином, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість на загальну суму 33 001,45 грн. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання. Представник позивача, Павленко С.В., яка діє на підставі довіреності від 05 січня 2024 року, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 25.10.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір, шляхом його підпису електронним підписом одноразовим ідентифікатором «L66194» (а.с. 13). Відповідно до п.1.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного позичальником кредитного продукту, позичальнику доступні акційні умови щодо нарахування плати за користування кредитом при достроковому погашенні кредиту, а саме: при погашенні кредиту в строк до одного місця з дня отримання коштів плата за користування кредитом включає лише проценти за перший місяць користування у розмірі 0,01% від суму кредиту. При цьому, у випадку оплати позичальником одноразової комісії за видачу кредиту, така комісія підлягає поверненню позичальника. При погашенні кредиту (передбаченого Графіком платежів частини кредиту) не пізніше, ніж за три дні до закінчення строку, встановленого згідно Графіку платежів, щомісячна плата за користування кредитом у такий період перераховується за зниженою процентною ставкою 159,43% річних. Орієнтовний розрахунок плати за користування кредитом на пільгових умовах наведено в Орієнтовному графіку платежів при застосуванні акційних умов, що є невід`ємною частиною договору. П. 3.1 передбачено, що договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку - до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Відповідно до умов кредитного договору строк, на який надається кредит складає 365 днів, кількість щомісячних платежів - 12, порядок сплати платежів - щомісяця до 25 числа місяця закінчення відповідного розрахункового періоду користування кредитом, одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) - 7,5%, сума одноразової комісії 3 000,00 грн, плата за користування кредитом в середньому за місяць від початкової суми кредиту (довідково) - 8,5% (3 400,00 грн), орієнтовна реальна річна процентна ставка - 417,02%, сума щомісячного платежу 6 733,33 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 80 800,07 грн, порядок нарахування плати за користування кредитом - нараховується за кожен місяць 25 числа місяця початку відповідного розрахункового періоду користування кредитом. Згідно з п.1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, датою повернення суми кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за Договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Відповідно до п.6.11.1, 6.11.2 кредитного договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021, яка є невід`ємною частиною цього Договору, до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до графіку платежів встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.15-16). Довідкою про укладення договору №29/07/-4 від 29.07.2024 підтверджується про те, що [PERSON] ідентифіковано та здійснював акцепт оферти за допомогою інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua одноразовим паролем 25.10.2021 (а.с.26). З виписки з особового рахунку за кредитним договором №211025-002 від 25.10.2021 вбачається, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 33 00,45 грн, з яких: 28 723,03 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 4 278,42 грн. - прострочена заборгованість за процентами (а.с. 25). 27.08.2024 позивач направив відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості з вимогою повернути кредит, проценти і інші платежі до сплати платежі за цим договором у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги у розмірі 33 001,45 грн. у порядку передбаченому кредитним договором (а.с.31). Відповідно до розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором №211025-002 від 25.10.2021 вбачається, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 33 001,45 грн, (а.с. 34). Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, який 25.10.2021 підписано між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 17-18). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин щодо заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Кредитсервіс» до [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: до стягнення з відповідача підлягає заборгованість у сумі 33 001,45 грн, з яких: 28 723,03 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 4 278,42 грн - прострочена заборгованість за процентами. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до договору про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023, укладеному між клієнтом ТОВ «Кредитсервіс» та адвокатом Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», предметом договору є надання правової допомоги клієнту (п.1.1) (а.с.36-38). П.4.1 договору надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 погоджений розмір винагороди у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі від 01.12.2023 Адвокатське об`єднання «Правовий діалог» надав правову допомогу ТОВ «Кредитсервіс» щодо представництва прав та захист законних інтересів клієнта в суді за позовом до [PERSON] (а.с.41). Згідно з Актом №3 приймання-передачі надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 датованим 04.01.2024 вартість наданих послуг за підготовку та направлення/подачі позовної заяви до [PERSON] складає 7 000,00 грн (а.с.42). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат в сумі 7 000,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved