Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з АТ «Херсонська ТЕЦ» середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за час невиплати вихідної допомоги за період з 13.03.2020 року по 20.08.2021 року у розмірі 591\~466,59 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувала тими обставинами, що 30.09.2019 року [PERSON] подано заяву про звільнення з займаної посади у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю згідно з частиною 3 ст.38 КЗпП із виплатою вихідної допомоги відповідно до ст.44 КЗпП України, але підприємством самостійно змінено підставу звільнення з ч.3 ст.38 КЗпП України на п.1 ст.36 КЗпП України. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2020 року змінено формулювання підстави звільнення [PERSON] з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» із «звільнити з займаної посади 30.09.2019 року за угодою сторін, п. 1\~ст. 36 КЗпП України»\~на «звільнити з займаної посади 30.09.2019 року за власним бажанням в наслідок порушення роботодавцем трудового законодавства ч. 3 ст. 38 КЗ пП України», зобов`язано Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» внести відповідні зміни в наказі Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» №450-к від 30.09.2019 року та у трудову книжку [PERSON] , стягнуто з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь [PERSON] вихідну допомогу у розмірі 106160 грн. 67 коп., стягнуто з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі 190415 грн. 17 коп. Враховуючи, що стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2019 року по 12.03.2020 року було предметом розгляду в іншій справі позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні- за час невиплати вихідної допомоги за період з 13.03.2020 року по 20.08.2021 року (дата звернення до суду) в сумі 591\~466,59 грн., виходячи з того, що середньоденна заробітна плата позивача на момент звільнення складала 1685,09 грн. Ухвалою суду від 01.09.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 13.01.2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що позивач просить стягнути середній заробіток за період з 10.08.2021 року по 20.08.2021 року/ по день ухвалення рішення, що не передбачено чинним законодавством, оскільки остаточний розрахунок по сплаті вихідної допомоги відбувся 09.08.2021 року. АТ «Херсонська ТЕЦ» вказує, що розмір середнього заробітку за час затримки повинен бути співмірним з отриманням позивачем заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки виплати. При цьому, середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги складає більше ніж фактично отримані позивачем заробітної плати за 9 місяців роботи, що свідчить про не співмірність нарахування заробітної плати нарахованої позивачем середнього заробітку. Крім цього, [PERSON] вже отримала від АТ «Херсонська ТЕЦ» фактично 533\~265,52 грн., також остання має додатковий дохід від підприємницької діяльності, що свідчить про те, що невиплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за час невиплати вихідної допомоги не призведе до втрат засобів існування позивача. У зв`язку з цим представник відповідача визнає позов частково в частині 1 грн. Позивач та її представник в судове засідання, призначене на 05.02.2025 року, не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представниця відповідача в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі наказу №432-к від 13.12.2018 року позивача було призначено на посаду начальника юридичного відділу в АТ «Херсонська теплоелектроцентраль». Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/21756/19 від 12.03.2020 року змінено формулювання підстави звільнення [PERSON] з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» із «звільнити з займаної посади 30.09.2019 року за угодою сторін, п. 1\~ст. 36 КЗпП України»\~на «звільнити з займаної посади 30.09.2019 року за власним бажанням в наслідок порушення роботодавцем трудового законодавства ч. 3 ст. 38 КЗ пП України», зобов`язано Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» внести відповідні зміни в наказі Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» №450-к від 30.09.2019 року та у трудову книжку [PERSON] , стягнуто з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь [PERSON] вихідну допомогу у розмірі 106160 грн. 67 коп., стягнуто з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі 190415 грн. 17 коп. На підставі виконавчого документа №766/21756/19 про стягнення з АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь [PERSON] вихідної допомоги в розмірі 106160,67 грн. відкрито виконавче провадження №62947266, яке закінчено 09.08.2021 року на підставі п.9 частини 1 ст.39,40 ЗУ «Про виконавче провадження» (рішення фактично виконано). До матеріалів справи надано довідку від 15.01.2022 року ;15-1/82 АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», в якій вказано, що станом на день звільнення 30.09.2019 року середньоденний заробіток [PERSON] складає 1685,09 грн. Відповідно до\~ст.117\~КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Період затримки розрахунку при звільненні позивача до моменту повного розрахунку складає з 13.03.2020 року наступного дня з ухвалення судового рішення, та по 20.08.2021 року, час проведення повного розрахунку, всього 360 днів, а отже стягненню підлягає середній заробіток,\~що складає\~ 591\~466,59\~грн.\~(351днів\~затримки х\~1685,09\~грн.\~середньоденна заробітна\~плата),\~що визначена\~без вирахування\~податків,\~обов`язкових\~внесків і\~платежів,\~що підлягають\~відрахуванню. Крім цього, представник позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорі, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення додаткового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження своїх вимог про розподіл витрат на правову допомогу представник позивача подав до суду договір про надання правової допомоги №2008 від 20.08.2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Шевченком А.С., акт №1 про надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги №2008 від 20.08.2021 року від 18.01.2025 року, в якому визначено послуги надані адвокатом та їх вартість, а саме: складання позовної заяви 5000 грн., консультація з питань усунення недоліків позовної заяви 1500 грн, вивчення відзиву 3500 грн., участь в судових засіданнях 1000 грн., складання заяви про відшкодування судових витрат 1000 грн., а всього 12000 грн. Представник відповідача заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн., а саме вказав, що в матеріалах справи відсутні докази складання адвокатом Шевченком А.С. позовної заяви, також заява про усунення недоліків також підписана особисто позивачем, а доказів, що адвокат надав консультації з даного питання суду не надано. Крім цього, не надано відповіді на відзив, тому не можна вважати, що адвокат надавав послугу з приводу вивчення відзиву. Також Шевченко А.С брав участь в судовому засіданні, але в матеріалах справи були відсутні повноваження адвоката Шевченка А.С. Щодо складання заяви про відшкодування судових витрат представник відповідача вказав, що дана заява не висловлює правову позицію відповідача і не зобов`язує, позивача подавати таку заяву. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність понесених витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Оцінюючи розмір витрат позивача на правничу допомогу, суд виходить з того, що дійсно позовна заява [PERSON] до АТ «Херсонська ТЕЦ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ухвалою суду від 01.09.2021 року залишена без руху, з підстав несплати судового збору. Разом з тим, на виконання ухвали позивачем подано заяву написано власноруч позивачкою та квитанцію про сплату судового збору, тому суд приходить до висновку, що витрати про правову допомогу в частину надання консультації з питань усунення недоліків в розмірі 1500 грн. не підлягають задоволенню. Інші заперечення представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 10500 грн. та судовий збір у 5914, 67 грн.

Outcome: approved