Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позиція сторони позивача У січні 2024 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 199196,72 грн, а саме: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 3330,32 грн; - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 19049,91 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 60473,44 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 59567,37 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з теплової енергії у розмірі 43691,13 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 13084,55 грн; - витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2987,95 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготувало та опублікувало договір про надання послуг централізованого опалення та гарячої води в газеті Хрещатик № 34 (5085) від 28.03.2018, за яким свідоцтвом повного та беззаперечного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо-будинкової системи теплопостачання. Відповідачі не здійснили належним чином оплату послуг, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 01.09.2023 утворилась заборгованість. Окрім того, 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зауважує, що відповідачі є власниками нерухомого майна. Відповідач кожного місяця отримував платіжні документі в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості тощо. Натомість, з приводу неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідач як власник квартири до позивача не звертався. Послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку відповідача в період виникнення заборгованості надавались в повному обсязі, а тому, позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку щодо оплати спожитих послуг. Позиція сторони відповідача-2 ( [PERSON] ) Відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що пред`явлені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Власником квартири [ADDRESS] була [PERSON] , яка набула право власності на квартиру на підставі свідоцтва про право власності від 01.07.2008. [PERSON] померла [INFO] . За [PERSON] визнано право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] набула право власності на 1/10 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] як спадкоємець першої черги 04.02.2021. Проте, отримавши свідоцтво про право на спадщину, відповідач не є користувачем квартири [ADDRESS] , оскільки проживала та продовжує проживати за адресою: [ADDRESS] . Безпосередньо відповідач не була та не є споживачем комунальних послуг, зокрема гарячого водопостачання та доставки теплової енергії, оскільки не зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , відповідно, не є отримувачем вказаних комунальних послуг. Боргові зобов`язання за спожиті комунальні послуги до 29.06.2020 включно є борговими зобов`язаннями подружжя [PERSON] , відповідно в цій частині належним відповідачем є виключно [PERSON] . Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року (суддя Таран Н.Г.) відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року (суддя Таран Н.Г.), занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі, як співвідповідача [PERSON] . 03 червня 2024 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 10 червня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив. Розпорядженням керівника апарату суду від 10.12.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з прийняттям 03.12.2024 Вищою радою правосуддя рішення № 3505/0/15-24 про звільнення судді Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року (суддя Гринчак О.І.) прийнято до провадження позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Під час розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів заборгованість відповідно до їх часток у майні. [PERSON] вказала, що не заперечує щодо оплати заборгованості за частку успадкованого майна. [PERSON] та [PERSON] просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином шляхом надсилання судових повісток на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштових повідомленнях проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачам та вони є повідомлені про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), прав вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила), який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесїї позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 за адресою: [ADDRESS] за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 3330,32 грн та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 19049,91 грн. Крім того, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті Хрещатик від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною собою), починаючи з 01.11.2021 здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019. Відповідно до даних позивачем розрахунків заборгованості заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги, яка існувала до 01.05.2018, а потім з 01.05.2018 по 01.05.2023. З матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.07.2008. [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.01.2021 квартира [ADDRESS] була об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим [PERSON] належить частка у праві власності на квартиру. Тому, спадкова маса після смерті [PERSON] склала частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (дочка), [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка), вони мають право на 1/5 частку майна, що склало спадкову масу після смерті [PERSON] (1/2). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємцям належить по 1/10 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою від 20.07.2023 та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 6, 173). [PERSON] , [INFO] , в період, за який виникла заборгованість, в тому числі станом на набуття права власності на частку у праві власності на майно в порядку спадкування, була неповнолітньою, у зв`язку з чим у вказаних правовідносинах її законним представником виступає батько - [PERSON] . Норми права та мотиви суду Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правовідносини у сфері надання послуг з теплової енергії та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води», Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії». Відповідно до вимог нормативно-правових актів, послуги з теплової енергії та постачання гарячої води та послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на підставі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. На виконання вимог законодавства позивачем на підставі типових договорів підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Свідченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, так і послуг з теплової енергії та постачання гарячої води, у тому числі, є отримання послуг споживачем. Будинок [ADDRESS] в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира [ADDRESS] за вказаною адресою під`єднана до внутрішньобудинкової системи тепло- та водопостачання, а відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року - споживачами теплової енергії та постачання гарячої води, як власники квартири. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, набув право володіння та право користування спадковим майном і набуде право ним розпорядитися після оформлення спадщини. Вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 401/710/15-ц від 15.03.2018, наголосив, що прийнявши спадщину, відповідач набув право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того, чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому. Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, у зв`язку з чим ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. При цьому, сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17. Чинним законодавством не передбачено обов`язку спадкоємця квартири або його частини сплачувати борг попереднього власника квартири за отримані ним раніше житлово-комунальні послуги, якщо відповідні вимоги не заявлені в межах спадкової справи та кредитор не звертався до спадкоємця з відповідною вимогою про сплату боргу. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачі успадкували частку у праві власності на квартиру з дня відкриття спадщини - 29.06.2020 та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом у січні-лютому 2021 року, однак позивач з вимогами до відповідачів, як спадкоємців власниці квартири - не звертався, а звернувся до суду про стягнення заборгованості лише в січні 2024 року, при цьому просить про стягнення з відповідачів заборгованості за весь період нарахування заборгованості, в тому числі до набуття ними права власності на частку у праві власності на квартиру. Таким чином у зв`язку з пропуском позивачем строку для звернення до відповідачів, як спадкоємців, у суду відсутні правові підстави для стягнення з них заборгованості за період з 01.05.2015 до 28.06.2020. Отже, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як власників підлягає стягненню заборгованість з 29.06.2020 по 31.05.2023 в розмірі відповідно до часток успадкованого майна - 1/10 частка з кожного: - заборгованість за спожиті з 29.06.2020 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 3042,31 грн; - заборгованість за спожиті з 29.06.2020 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 1889,26 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 по 31.05.2023 послуги з теплової енергії у розмірі 4369,11 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 1308,46 грн. Водночас, [PERSON] був власником частки у праві власності на квартиру з 01.07.2008 та успадкував 1/10 частки у праві власності на квартиру 29.06.2020. Також на момент відкриття спадщини [PERSON] був законним представником [PERSON] , яка також набула 1/10 частки у праві власності на квартиру та був зобов`язаний опікуватись часткою її майна до повноліття - [INFO] , тобто в межах заявленого позивачем періоду заборгованості. Таким чином, з [PERSON] , як власника частини квартири підлягає стягненн заборгованість за весь заявлений позивачем період в межах частки його власності, а також в межах 1/10 частки, як власника успадкованого майна та 1/10 частки, як законного представника [PERSON] , а саме: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 1665,16 грн; - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 9524,96 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 37321,37 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 33562,19 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 по 31.05.2023 послуги з теплової енергії у розмірі 30583,77 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 по 31.05.2023 послуги з постачання гарячої води у розмірі 9159,18 грн. У зв`язку з викладеним позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід задовольнити частково. Щодо судових витрат Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно пропорційно часткам задоволених вимог відносно кожного з відповідачів.

Outcome: partial