Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

09 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~мотивуючи вимоги\~наступним. 24 липня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, про що в книзі реєстрації атків про одруження 24 липня 1995 року зроблено запис за № 124. Дочка сторін на даний час є повнолітньою і проживає окремо. Після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через психологічну несумісність та різні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин та того, що кожен з подружжя жив окремим життям та своїми інтересами. З січня 2024 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб між сторонами носить формальний характер, тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року провадження по вищезазначеній справі зупинялося до 11 лютого 2025 року в зв`язку з наданням сторонам строку для примирення. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 11 лютого 2025 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, на примирення не погоджується, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та заперечень проти позову не надала (а.с. 19). Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області про що 24 липня 1999 року складено відповідний актовий запис № 124 (а.с. 4). Протягом спільного сімейного життя відносини сторін поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Спільне сімейне життя не складалося через психологічну несумісність та різні погляди на шлюб та сім`ю. З січня 2024 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надала суду жодних заперечень, позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявила, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved