Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» в особі представника Памірського М.А. звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , якою просить стягнути з останнього на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 489989-КС-001 від 15.02.2024 у розмірі 125 740,59 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 15.02.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 489989-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 15.02.2024 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 489989-КС-001 про надання кредиту. 15.02.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 489989-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 15.02.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір № 489989-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання грошових коштів у кредит. Плата за користування кредитом є фіксованою. Встановлений графік платежів. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , вказану [PERSON] при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 489989-КС-001 від 15.02.2024 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 489989-КС-001 від 15.02.2024 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 489989-КС-001, [PERSON] на виконання умов Договору № 489989-КС-001 здійснив часткову оплату на загальну суму 24 614,55 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов Договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання Договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за Договором про надання кредиту. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором і станом на 14.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 125 740,59 грн, з яких: 37 563,22 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 87 949,05 грн - сума прострочених платежів по процентах; 228,32 грн - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку із зазначеним, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 125 740,49 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 15.02.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 489989-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання грошових коштів у кредит, плата за користування кредитом є фіксовано, встановлений графік платежів. Строк кредитування 24 тижні. Комісія за надання кредиту становить 5 700,00 грн, термін дії Договору до 01.08.2024. (а.с.58,40-54). 15.02.2024 ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 38 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку останнього, вказану ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. (а.с.66). Таким чином, 15.02.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір № 489989-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Підписавши 15.02.2024 Договір № 489989-КС-001 про надання кредиту, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 Цивільного кодексу України). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Позивач ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором № 489989-КС-001 про надання кредиту від 15.02.2024 виконало, надавши останньому кредит на загальну суму 38 000,00 грн. (а.с.66,124-127,129-133). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 489989-КС-001 про надання кредиту від 15.02.2024 належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, у зв`язку з чим, станом на 14.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 125 740,59 грн, з яких: 37 563,22 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 87 949,05 грн - сума прострочених платежів по процентах; 228,32 грн - суми прострочених платежів за комісією. (а.с.67-71). Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм законодавства та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За правилами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано відомостей, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені Договором, не виконав, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved