Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 12.09.2024 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 370. Віж шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказала, що позивач з відповідачкою вони жодного дня однією сім`єю не мешкали. Фактично вони познайомились через інтернет, позивач з 2022 року знаходиться в ЗСУ, на передовій, тому їхнє спілкування проходило в телефонному режимі. Позивач вважав, що між ними є почуття, тому запропонував Відповідачці одружитися. Він мав намір створити сім`ю, мав надію на народження спільних дітей. На одруження позивач взяв відпустку 10 днів, яку вони провели разом. Вже у відпустці, безпосередньо після одруження, позивач почав розуміти що щирі почуття тільки у нього, Відповідачці були потрібні тільки гроші. Внаслідок постійних вимагань грошей, сварок на тему грошей, блокування телефону, істерик зі сторони Відповідачки - їхні стосунки було припинено. Окрім проведених разом декількох днів на весілля, вони разом не були. З початку листопада 2024 року вони навіть не спілкуються. Всі спроби налагодити стосунки виявилися марними. Вказує, що вони фактично різні люди і за світоглядом, і за життєвими принципами, по різному ставляться до життя, до матеріальних здобутків, фактично до всіх сфер життя. Відповідачка має свої цінності, позивач свої. Фактично шлюбні стосунки між ними остаточно припинено, вони з відповідачкою мешкають окремо, позивач перебуває в лавах ЗСУ. Відсутність взаєморозуміння та згоди між ними призвело до взаємовідчуження і остаточного розпаду шлюбу, зберегти який вони не змогли, так як втратили один до одного почуття поваги та любові. У зв`язку з тим, що фактично шлюбні стосунки між ними остаточно припинено, позивач з відповідачкою мешкають окремо і спільне господарство не ведуть, вважає що жодні підстави для збереження шлюбу між ними відсутні. За таких умов примирення з відповідачкою є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім спільним інтересам, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій просила позов задовольнити та справу слухати без її участі та участі позивача. Відповідач у судове засідання надала заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 12.09.2024 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 370, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені через відсутність почуття кохання та наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved