Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Суть справи 18.12.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана через представницю - адвокатку Луцишин Ганну Михайлівну (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000553 від 28 червня 2024 року, ордер на надання правничої допомоги серії ВО №1093388 від 17.12.2024) до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що [PERSON] , була сестрою її бабусі [PERSON] , яка є відповідачкою у цій справі. [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,02 га, яка знаходиться на території Угринівської сільської ради Підгаєцького (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області. Спадкодавиця була одинокою людиною, своєї сім`ї не мала. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області 19 червня 2007 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом мала би право, заповіла [PERSON] (позивачці у цій справі). Для прийняття спадщини [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту, складеного на її користь. Коли 12 листопада 2024 року позивачка звернулася до Підгаєцької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, то отримала письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, який становить шість місяців з дня смерті спадкодавця. Разом з тим, державним нотаріусом рекомендовано продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку. Крім того, позивачка постійно проживала і на цей час також проживає в с.\~Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, а тому просить суд, при визначенні поважності пропуску строку для прийняття спадщини, врахувати велику відстань між її місцем проживання та місцезнаходженням спадкового майна. Процесуальний рух справи Ухвалою від 24.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі. Підготовче судове засідання призначене на 21.01.2025 на 13 год. 00 хв. У судове засідання 21.01.2025 позивачка та відповідачка не з`явилися. Інтереси позивачки представляла адвокатка Луцишин Г.М., яка не заперечила щодо можливості проводити підготовче судове засідання за такого складу учасників. Клопотань та заяв до суду не надходило. Ухвалою від 21.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 лютого 2025 року на 14 год. 00 хв. 30.01.2025 від відповідачки поштою надійшла заява, в якій вона просить проводити судовий розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У судове\~засідання04.02.2025 позивачка не\~з`явилася,\~однакз`явилася її представниця. Відповідачка не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду доставлена повідомленням у додатку Viber, про що є довідка у матеріалах справи. Представниця позивачки [PERSON] не заперечила щодо можливості проводити судовий розгляд за такого складу учасників. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 липня 2014 року Угринівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в с.\~Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, відповідний актовий запис №\~11 (арк.спр.4). Відповідно до заповіту від 19.06.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №9 та посвідченого секретерем Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, [PERSON] , спадкодавиця [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Заповіт на день смерті заповідачки не змінений і не скасований. (арк.спр.6). Спадкове майно складається з земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,02 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТВ№064023 від 06.03.2007 року (арк.спр.6 зв., 7). За письмовим роз`ясненням про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2024 року №\~839/01-16, наданим завідувачем Підгаєцької державної нотаріальної контори [PERSON] , позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску шестимісячного строку з дня смерті спадкодавиці для подання за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття та рекомендовано продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку. Крім того, нотаріусом зазначено, що станом на день звернення за даними спадкового реєстру спадкова справа не заводилась (арк.спр.7 зв.), що підтверджується також інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (арк.спр. 8). Відповідно до наданої суду довідки № 181 від 25.11.2024 року, виданої старостою Угринівського старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] , спадкодавиця [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент смерті проживала та була зареєстрована її сестра [PERSON] (арк.спр.5). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.02.1976, 02 липня 1956 року одружилися [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації присвоєне прізвище [PERSON] (арк.спр.8зв.). Згідно з довідкою № 173, виданою 12.11.2024 року старостою Угринівського старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області Ігорем Буциком, спадкодавиця [PERSON] не мала сім`ї і дітей (арк.спр.5 зв.). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Заслухавши представницю позивачки, дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємиці за заповітом [PERSON] , оскільки остання пропустила строк для її прийняття. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За ч.6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, ч.4\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. На цьому наголосив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, відповідно до черговості. Заповітом, відповідно до ст.1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1)\~у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)\~ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)\~тривала хвороба спадкоємців; 2)\~велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)\~складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)\~перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивачка, в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що після смерті [PERSON] вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки не знала про існування заповіту, складеного на її користь. Крім того, вона постійно проживала і надалі проживає в с.\~Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, а тому просить суд, врахувати велику відстань між її місцем проживання та місцезнаходженням спадкового майна. У постановах від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 (провадження № 61-10481 св 19), від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21), від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22 (провадження № 61-16505 св 23), від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18 (провадження № 61-14756св23), від 21 лютого 2024 року у справі № 760/4267/21 (провадження № 61-14640 св 23) Верховний Суд вказував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26 червня 2024 року у справі №\~686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зауважила, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з незнанням спадкоємця про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Втім, у контексті цієї справи суд визнає, що позивачка не є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , а тому з об`єктивних причин не могла знати про наявність складеного на її ім`я заповіту. Суд в ході судового розгляду не здобув даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, чи претендували на майно, оскільки спадкова справа не була заведена. Право позивачки на прийняття спадщини ніким не оспорюється, в тому числі відповідачкою,\~яка визнала\~позов.\~Тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивачки на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавиці, що б порушило принцип справедливості при вирішенні цієї справи. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270\~ЦК України\~для прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст.1269\~ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, оцінивши докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд дійшов висновку, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачкою з поважних причин. Позовні вимоги слід задовольнити, адже у цій справі має місце не лише визнання позову, але й законні підстави для задоволення позову, які в даній справі встановлені судом і знайшли своє підтвердження в повному обсязі. Крім позивачки ніхто не претендує на спадкове майно і протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавиці ніхто для прийняття спадщини до Підгаєцької державної нотаріальної контори не звертався, оскільки станом на 12.11.2024 за даними спадкового реєстру спадкова справа не заведена. Суд вважає, що додатковий строк тривалістю два місяці, про який просить позивачка, буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини. Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~Позовну вимогу про стягнення з відповідачки суми сплаченого судового збору позивачка не пред`являла. Крім того, розподіляючи судові витрати у вигляді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. \~ \~ \~ \~Тому,

Outcome: approved