Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що вона є спільною донькою, народженою в шлюбі з [PERSON] та [PERSON] . Позивач є студенткою 1 курсу денної форми навчання Криворізького національного університету, спеціалізація «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології». Відповідач працює слюсарем на «АрселорМіттал Кривий Ріг» одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати позивача. Відповідач має квартиру, власний будинок, машину. З 26.02.2022 є учасником бойових дій. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 25% щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що продовжує навчання на денній формі починаючи від пред`явлення цього позову і до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Збільшити відсоток нарахування аліментів через обстріл 08 вересня 2023 року, а також зростанням витрат на навчання. З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд призначити аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення донькою двадцяти трьох років, а саме до [INFO] виходячи з наступного. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2022 стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку боржника. Також в провадженні суду перебуває цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання про стягнення аліментів на повнолітню дитину 25% від усіх видів доходів, яка продовжує навчання. 13.10.2017 відповідач уклав шлюб з [PERSON] . На теперішній час дружина тяжко хворіє та потребує постійного лікування, визнана інвалідом другої групи за загальним захворюванням, не працевлаштована, оскільки не може виконувати ніякі види праці в умовах звичайного виробництва. Відповідно до чинного законодавства надавати допомогу зобов`язанні батьки, тобто це має робити і мати\~ позивача [PERSON] , яка є працездатною та має можливість надавати допомогу повнолітній донці, так як обов`язок надання допомоги має бути покладений на обох батьків в рівній мірі. Також, відповідач зазначає, що не зрозуміло яке відношення до позовних вимог про стягнення аліментів має пункт 2, в якому позивач просить суд збільшити відсоток нарахування аліментів через обстріл 08 вересня 2023 року, а також зростанням витрат на навчання. Таким чином, так як повнолітню доньку, яка продовжує навчання повинні утримувати і батько і мати, то 1/8 частина від доходів відповідача буде достатньою сумою для аліментів. Позивачка ніяким чином не обґрунтувала хоч будь-які витрати на навчання, тим паче, що донька вчиться за державні кошти. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що на теперішній час позивач дійсно досягла повноліття, однак продовжує навчання на факультеті інформаційних технологій за спеціальністю «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка» Криворізького Національного Університету, за денною формою навчання за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2024 по 31.12.2025. Крім того, судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 стягувато з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Суд, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб доньки, яка продовжує навчання, а також наявності на утриманні відповідача сина та стягнутих на його користь аліментів, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на час навчання позивача у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно. Стосовно другої позовної вимоги щодо збільшення відсотку нарахування аліментів через обстріл, суд дійшов висновку що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки жодним чином не відносить до позовної вимоги про стягнення аліментів, а також позивач ніяким чином не обґрунтувала дану вимогу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial