Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.10.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №719720. Власноручним підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладання Договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000,00 грн. 28.08.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №2808-23 про відступлення права вимоги за кредитним договором №719720 від 01.10.2021 р., тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] . На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашена. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором- позивачем по справі становить 28179,83 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем своєї реєстрації повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надав. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії кредитного договору №719720, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] 01.10.2021 р., відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн., строк повернення до 01.10.2024 р., що також підтверджується заявою-приєднанням Публічної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» від 01.10.2021 р., заявою-анкетою, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, платіжним дорученням №9845 від 01.10.2021 р. про перерахування коштів у сумі 12000,00 грн. за кредитним договором №719720 від 01.10.2021 р. Відповідно до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №2808-23 від 28.08.2023 р. про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно Витягу до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 р. було передано право вимоги до відповідача [PERSON] (Витяг сформовано 25.06.2024 р.), що підтверджується платіжною інструкцією №4565 від 28.08.2023 р. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості складає 28179,83 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту 11516,19 грн., заборгованість за відсотками 16663,64 грн., досудовою вимогою за вих.№2228427550-АВ від 15.11.2023 р. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 28179,83 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 6000,00 грн., що включають в себе: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів позивача 2250,00 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи позивач 3000,00 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази)- 750,00 грн., що підтверджується Актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024 р., Договором №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 р., Додатковою угодою №00228427550 від 27.06.2024 р. до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 р., детальним описом робіт виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» від 27.06.2024 р. В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Згідно з п. 4 ч. 1\~ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В якості доказів понесення витрат на професійну правову допомогу адвоката позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №42649746 від 22.09.2023 року; детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 22.09.2023 р., додаткову угоду №002814211491 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Таким чином, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №7847-4947-2886-2624 від 09.08.2024 р.

Outcome: approved