Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Ковтун М.В. звернувся до суду з позовом у інтересах [PERSON] до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом в цілому на житловий будинок «А-1» загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., що розташовані у [ADDRESS] . У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла мати [PERSON] . [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло зокрема домоволодіння [ADDRESS] . З метою нотаріального оформлення свого права на вказане спадкове майно [PERSON] звернулась до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте їй було у цьому відмовлено, оскільки відповідно п. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Проте документ на ім`я спадкодавця [PERSON] відносно земельної ділянки, на якій розташовані належні їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у [ADDRESS] відсутній. У зв`язку з викладеними обставинами [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] адвокат Ковтун М.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність. Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, При винесенні рішення покладався на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2024 (а.с. 10). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло зокрема домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до виписки з книги погосподарського обліку наданої Вікторійським старостинським округом Пирятинської міської ради 01.07.2024 № П 24169, згідно записів у книзі погосподарського обліку № 7 Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] у [ADDRESS] , пирятинського району Полтавської області власником домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). На момент відкриття спадщини діяли норми Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України, (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України, (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України, (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України, (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Родинні відносини між позивачем у справі [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.1950, свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 07.08.1970, відповідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) [PERSON] будучи спадкоємцями за законом, прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, у наслідок чого Пирятинською держнотконторою було заведено спадкову справу № 88 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 52-57). З метою нотаріального оформлення свого права на вказане спадкове майно [PERSON] звернулась до Пирятинської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] , проте у видачі свідоцтв про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність у спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с. 19). Відповідно довідки Вікторійського старостинського округу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № П 24169 від 01.07.2024, відповідно погосподарської книги № 7, об`єкт погосподарського обліку № 518 знаходиться за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка за цільовим призначенням: під будівлями, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель орієнтовною площею 0,04 га, під ріллею площею 0,55 га, під багаторічними насадженнями 0,02 га не приватизовані (а.с. 12). Відповідно довідки КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛУБЕНСЬКЕ МІЖРАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області № 1371 від 10.07.2024 станом на 31.12.2012 об`єктів нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] у КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с. 13). Відповідно звіту № 213Т складеного ТОВ «ЕСТІМА» вартість житлового будинку садибного типу з господарським побудовами становить 36145 грн. (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, тому суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених позовних вимог.

Outcome: approved