Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі також - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 501216199 відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 50 000,00 грн., строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою з 12 по 23-й місяць - 28,00%, з 24 по 24 місяць - 23,00%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 50 000,00 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 74 793,81 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 46 094,37 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 28 699,44 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 501216199 від 13.12.2019. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в розмірі 74 793,81 грн. Зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 74 793,81 грн., сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 100,00 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.43). В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.64-65). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Крилов Д.А. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення не подавали, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалися, а тому згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501216199, згідно умов якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. (а.с.5). Оферта містить умови споживчого кредиту, а саме: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 50 000,00 грн., процентна ставка 33,00% річних (28,00% - за період з 12-го по 23-й місяць користування кредитом, 23,00% за період з 24-го по 48-й місяць користування кредитом), тип ставки фіксована, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту 12.12.2023 (п. 2 Оферти). Підписанням вказаного договору відповідач беззаперечно підтвердила, що перед укладанням угоди ознайомлена у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток до Угоди про надання кредиту № 501216199 (а.с.5-зворот). Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування (а.с.6). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено виписками по особовому рахунку за період з 13.12.2019 по 20.09.2021 (а.с.18-31). АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, шляхом перерахування на рахунок відповідача коштів безготівковим шляхом. Однак, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала та доказів зворотного з боку відповідача суду надано не було. З огляду на неналежне виконання зобов`язань у відповідача перед АТ «Альфа-Банк» утворилась заборгованість в сумі 74 793,81 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 46 094,37 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 28 699,44 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості згідно кредитного договору № 501216199 від 13.12.2019 станом на 20.09.2021 (а.с.32). 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3, у відповідності до умов якого «АТ «Альфа-Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняв належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку № 1-1 до договору факторингу (а.с.8-12). Згідно з п. 2.2 договору факторингу, визначено право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. З копії Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20.09.2021 до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 встановлено, що АТ «Альфа-Банк» передав, а ТОВ «ФК «Еліт-Фінанс» отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в додатку № 1-1 до договору. Загальна кількість боржників становить 9 188 (а.с.16). Відповідно до Додатку № 1-1 до договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 501216199 від 13.12.2019 в сумі 74 793,81 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 46 094,37 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 28 699,44 грн. (а.с.13-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). З кредитного договору № 501216199 від 13.12.2019 вбачається що його укладено в електронній формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Як вбачається зі ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що відповідач, отримавши кредитні кошти, належним чином умови договору не виконує та сплату заборгованості у порядку, визначеному чинним законодавством та умовами вказаного договору, не здійснює. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 501216199 від 13.12.2019 до позивача у справі. Суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача та вважає його належним та допустимим доказом, який підтверджує суму, яка підлягає стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунку позивача. Враховуючи викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушила умови договору, на час ухвалення рішення позивачу борг не сплатила, за таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та наявні законні підстави для їх задоволення. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи 05.10.2023 між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М. (а.с.37) було укладено договір № 05-10/23 про надання правничої допомоги. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій клієнт є учасником (а.с.34-35). 07.03.2024 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М. підписано Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Сторони погодили наступні послуги та їх вартість: надання первинної консультації замовнику у справі (1 година) - 1 000,00 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (3 години) - 3 000,00 грн.; підготовка та подання позовної заяви (3,1 години) - 3 100,00 грн., а всього 7 100,00 грн. (а.с.36). Згідно платіжної інструкції № 1123 від 07.03.2024 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було здійснено оплату наданих адвокатом Макєєвим В.М. юридичних послуг в сумі 7 100, 00 грн. (а.с.36-зворот). Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 100,0 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved