Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 23.08.2024 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] (третя особа - Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову позивачка вказала, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 по 11.12.2023. Сторони мають трьох спільних дітей: повнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Всі діти проживали з обома батьками до мобілізації позивачки у 2023 році. З часу перебування позивачки на військовій службі діти залишилися проживати з відповідачем [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . На утримання дітей позивачка добровільно перераховувала кошти на карту відповідача через додаток Приват24. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, а саме 06.09.2023 відповідач [PERSON] подав до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву про стягнення з позивачки аліментів. Ухвалою суду від 05.12.2023 провадження по цивільній справі зупинене. Коли позивачка приїздила до м. Дніпра заплановано не заплановано, відповідач [PERSON] відмовляв позивачці у зустрічах з меншим сином [PERSON] , перешкоджав у побаченнях із сином. Позивачка зверталася до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради з проханням у побаченнях із сином. 20.12.2023 співробітниками управління-служби у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради викликано відповідача [PERSON] , проведена з ним відповідна бесіда, відповідачеві наголошено на необхідності спілкування позивачки з дітьми. Позивачка зверталась до управління-служби у справах дітей Адміністрації Соборного району щодо вжиття заходів до [PERSON] стосовно перешкоджання побаченням із сином. Також зверталась і до правоохоронних органів. У відповідь на звернення позивачки були надані відповіді про доцільність звернутися до суду. На підставі викладеного, просила визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Заяви учасників процесу по суті справи. Правом на подачу відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався. Рух справи. Ухвалою судді від 11.10.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с. 68). Підготовче засідання закрите 03.12.2024 та справа призначена до судового розгляду (а.с. 78 79). Позивачка у судовому засіданні 12.02.2025 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с. 100). Відповідач у судовому засіданні 12.02.2025 позовні вимоги визнав (а.с. 100). Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник третьої особи - Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Голик О.І. у судове засідання 12.02.2025 надала заяву, у якій просила справу розглядати без участі представника третьої особи, також 03.12.2025 надала відповідний висновок органу опіки і піклування (а.с. 97, 78 79). Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони [PERSON] і [PERSON] мають трьох спільних дітей: повнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11 13). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 28.04.2001 по 11.12.2023, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 про розірвання шлюбу (а.с. 10). Діти проживали з обома батьками до мобілізації позивачки у 2023 року. З часу перебування позивачки на військовій службі діти залишилися проживати з відповідачем [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позивачка перебувала на військовій службі у період з 21.04.2023, що підтверджується копією довідки від 01.05.2023 №10 (а.с. 14), у подальшому з 06.06.2023 за загальною мобілізацією, що підтверджується копією довідки від 16.06.2023 №876 (а.с. 15). З 01.03.2024 по тепер перебуває на військовій службі у військовій частині, що підтверджується копією витягу з наказу від 01.03.2024 № 63 командира військової частини. На утримання дітей позивачка здійснювала грошові перекази на карту відповідача через додаток Приват24, що підтверджується копією виписки з АТ КБ «ПриватБанк» від 19.07.2024 за період з 01.06.2023 по 18.07.2024 (а.с. 24 - 25). Відповідно до довідки від 20.07.2024 про розміри щомісячних видів грошового забезпечення, додаткової винагороди та інших виплат отриманих молодшим сержантом [PERSON] за період проходження військової служби у військовій частині з 31.05.2023 по 31.05.2024 дохід позивачки становить від 40000,00 грн до 100000,00 грн на місць (а.с. 19). Згідно витягу\~з інформаційно-аналітичної\~системи «Облік\~відомостей про\~притягнення особи\~до кримінальної\~відповідальності та\~наявності судимості»\~у позивачки [PERSON] станом на 05.07.2024 незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 23). За результатами огляду, психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання діяльності опіки та піклування відсутні, що підтверджується копією довідки від 22.07.2024 про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 4511 (а.с. 26). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] загальною площею 38.5 кв.м., житловою площею 19.1 кв.м., опис: складається з: 1- коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4,5 кладові, 6 житлова, І,ІІ балкони; (реєстраційний номер об`єкта нерухома майна 1566312612101) (а.с. 50). Згідно із копією акту обстеження житлово-побутових умов від 04.10.2024 проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . У квартирі проживають мати [PERSON] і дитина [PERSON] , [INFO] . Санітарний стан житла добрий. Світла кімната, меблірована шафою для одягу, крісло-ліжко, стіл для навчання, планшет, ліжко в ніші для матері та немовля. Кухня: кухоні меблі, газова плита, побутова техніка. Коридор: шафа-купе. Санвузол: сантехніка, пральна машина. В квартирі водо, електропостачання, опалення централізоване. На час відвідування створені добрі умови для проживання та навчання дитини (а.с. 59). Відповідач систематично перешкоджає позивачці бачитись з молодшим сином [PERSON] , [INFO] , через що позивачка була вимушена звертатись до адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради з проханням допомогти їй побачитись із сином (а.с. 27-28). Відповідно до копії відповіді адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 28.12.2023 №Д-88/0-1/09-23 співробітниками управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради 20.12.2023 проведена бесіда з позивачкою, відповідачем [PERSON] та середнім сином [PERSON] , [INFO] , в якій було наголошено на необхідності спілкування позивачки з дітьми (а.с. 29). Позивачка зверталась і до правоохоронних органів. У відповідь на її звернення позивачки надані відповіді про те, що їй слід звернутися до суду (а.с. 30 31) Відповідно до висновку Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 26.11.2024 за № 5/6-183 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Зі змісту висновку видно, що 20.11.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про надання висновку по цивільній справі № 201/10375/24 в порядку ч. 5 ст. 19 СК України. Під час розгляду справи було з`ясовано наступне. 3 28.04.2001 по 11.12.2023 [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Всі діти проживали разом з обома батьками до мобілізації [PERSON] , в шлюбі батьки дітей прожили більше 20 років. [PERSON] перебувала на військовій службі: з 21.04.2023 на військовій службі у військовій частині, з 06.06.2023 за загальною мобілізацією, з 01.03.2024р. на військовій службі у військовій частині. За місцем служби характеризувалась позитивно. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №4511 від 22.07.2024 у [PERSON] , [INFO] відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для діяльності опіки та піклування. Відповідно до Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-004345492 [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 05.07.2024 незнятої чи непогашеної судимості не має. 3 часу перебування [PERSON] на військовій службі діти залишилися проживати з батьком, [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] . На утримання дітей [PERSON] добровільно здійснювала грошові перекази на карту ПриватБанку через додаток Приват24, одержувач - [PERSON] . Коли [PERSON] приїздила до м. Дніпра, це були як заплановані так і незаплановані поїздки, [PERSON] відмовляв матері у зустрічах з меншим сином, [PERSON] , 2017р.н., перешкоджав побаченням із сином. [PERSON] неодноразово зверталася до адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради з проханням допомогти побачитись із сином. 20.12.2023 співробітниками управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було викликано [PERSON] , проведена з ним відповідна бесіда, батькові було наголошено на необхідності спілкування матері з дітьми. [PERSON] неодноразово зверталась до співробітників управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району, правоохоронних органів з проханням поговорити з [PERSON] щодо не перешкоджання побаченням із сином, коли мати приїздила у відпустку/відрядження. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали пояснення по справі, яким відомо про перешкоди з боку [PERSON] у спілкуванні матері з сином [PERSON] . 04.10.2024 співробітники управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради провели обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , умови проживання хороші. 3 18.10.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначено про його право надати пояснення, докази по справі щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . Станом на 20.11.2024 [PERSON] пояснень та доказів по справі не надав. 20.11.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини були присутні [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] просила визначити місце проживання [PERSON] , 2017р.н., з собою. [PERSON] заперечував щодо визначення місця проживання [PERSON] з матір`ю, переживав що [PERSON] буде чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином, але чітких фактів не навів. Враховуючи вищезазначене, в інтересах дитини, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради вважала за доцільне визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , [INFO] (а.с. 75 77). Позивачка зверталася до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради та правоохоронних органів з проханням про допомогу у повернені дитини, яку забрав відповідач за домовленістю з 24.12.2024. по 26.12.2024, але після того дитину матері не повернув (а.с. 85 87, 93 96). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~13\~ЦПК суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до висновку Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 26.11.2024р. за № 5/6-183 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Суд приймає указаний висновок Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини із матір`ю, оскільки висновок є мотивованим, документально обґрунтованим, узгоджується з іншими наданими доказами і не суперечить інтересам дитини щодо проживання із матір`ю. Відповідно до статті 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Таким чином, закон закріплює переважне право батьків на проживання разом з малолітньою дитиною. Таке переважне право полягає в тому, що таке суб`єктивне право надає його носієві можливість пріоритетно перед іншими особами набути інше або здійснити існуюче суб`єктивне сімейне право. Внаслідок цього переважне право на проживання разом з дитиною (а) спрямовано на набуття (відновлення) немайнового права на сім`ю, (б) виникає разом із певним суб`єктивним правом та перебуває в пасивному стані до настання юридичних фактів, передбачених у законі, (в) реалізується, як правило, за участю іншого суб`єкта, внаслідок чого носій переважного права може набути суб`єктивне право, (г) захищається шляхом переведення або відновлення прав та обов`язків, набутих третьої особою всупереч перевагам, які має суб`єкт переважного права на нього. Законом прямо допускається, що батькам може бути відмовлено в реалізації переважного права, якщо це буде суперечити інтересам дитини. Оскільки СК України не визначає зміст категорії «інтереси дитини», то розкрити зміст цього поняття можна через підхід, що застосовує Європейський суд з прав людини. Так, при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: 1) у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; 2) у найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному середовищі, що не є неблагополучним (пункти 78, 100 рішення ЄСПЛ у справі «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги як першочергове міркування при прийнятті відносно неї будь-яких дій або рішень як у державній, так і у приватній сфері. Найкраще забезпечення інтересів дитини це право, принцип і правила процедури, які засновані на оцінці усіх елементів, що відображають інтереси дитини у конкретних обставинах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини з метою прийняття рішення про застосування тієї чи іншої конкретної міри належить діяти наступним порядком: 1) з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими; 2) з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечують юридичні гарантії та належну реалізацію цього права. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту. Возз`єднання дитини з матір`ю є важливим позитивним обов`язком держави, і право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя. Право матері на проживання з її малолітньою дитиною має бути захищене. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, як мінімум, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: а) погляди дитини; б) індивідуальність дитини; в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; г) піклування; захист і безпека дитини; ґ) вразливе положення; д) право дитини на здоров`я; е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: а) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; б) стосунки між дитиною і батьками в минулому; в) бажання батьків бути опікунами; г) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; ґ) бажання дитини. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, проаналізувавши матеріали справи і доводи сторін встановив, що в силу відносин, що склалися між сторонами позивачка [PERSON] спроможна матеріально забезпечувати і утримувати дитину особисто, між нею і дитиною добрі стосунки, вона бажає опікуватися дитиною і фактично це робить, мати забезпечує стабільне місце проживання, навчання дитини. Тому, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, виходячи з інтересів самої дитини та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, таке визнання позову не суперечить закону а інтересам дитини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачкою судовий збір у розмірі 1211,20 грн. був сплачений на підставі квитанції до платіжної інструкції № 0.0.3840270507.1 від 22.08.2024р., код квитанції 9352-1562-4533-1874 на рахунок UA498999980313141206000004629, отримувача коштів ГУК у Дніпропетровський області/Собор.р/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЄДРПОУ 37988155), призначення платежу *;101; [NUMBER] ;22030101 судовий збір за позовом [PERSON] (а.с. 51). У зв`язку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав одразу в першому судовому засіданні, то [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 605,60\~грн. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки решту суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved