Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 10 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 грудня 2023 року в м. Дніпро, вул. Космічна, в районі е/о № 113, з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом автомобілем «Volkswagen\~Passat», д.р.н. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Ford Escape», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , зазнав механічних пошкоджень, а позивач матеріальних збитків. Вказані обставини встановленні постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2024 року, справа № 201/230/24, якою встановлена вина водія [PERSON] у скоєному ДТП. Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] , застрахована страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно\~правової відповідальності водіїв № АТ/003759771 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 гривень, франшиза 2500,00 гривень). На заяву позивача про виплату від 25 грудня 2023 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 33 311,70 грн., що, на думку позивача, не відповідає розміру заподіяної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження автомобіля «Ford Escape», д.р.н. [NUMBER] , яка складає 90 531,58 грн., що розрахована відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0401/24\~від 09\~січня 2024 року, складеного на замовлення позивача. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з страховика недоплачене страхове відшкодування у розмірі 9 955,80 гривень, пеню у розмірі 54\~719,88 грн. та витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 760,00 грн. Представник відповідача ПАТ «НАСК\~«Оранта» 23 жовтня 2024 року надав до суду відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначає, що страховик самостійно, в передбачений п. 34.2.\~ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~строк направив для огляду пошкодженого ТЗ свого представника на підставі якого ним був складений відповідний протокол огляду транспортного засобу. Оскільки відповідач провів у встановлений 10-ти денний строк огляд автомобіля позивача, то потерпіла особа, в силу положень п. 34.3 ст. 34 Закону, не набула права самостійно замовити оцінку спричиненого збитку, а страховик не має підстав для визначення розміру страхового відшкодування на підставі такої оцінки позивача. Крім цього вказує, що оскільки звіт оцінювача не направлявся на рецензування, то він є неналежним доказом по справі. 09 грудня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив представник позивача звернув увагу, що оцінювач [PERSON] не оглядала пошкоджений транспортний засіб «Ford Escape», д.р.н. [NUMBER] , а тому її звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач не має права складати розрахунок матеріальної шкоди без особистого огляду автомобіля. \~ \~ \~ \~Також, звернув увагу суду, що оцінювач [PERSON] допустила порушенням пунктів п. 8.5.10, 8.5.11 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів та скоригувала вартість запасних частин, про що сама вказує на сторінці 4 власного звіту, при цьому до звіту в порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів не долучено роздруківок вартості запасних частин з зазначенням URL-адреси, як це передбачено п. 7.53.5 Методики, а також не вказала у звіті, чому не взяла відомості стосовно вартості запасних частин із рекомендованого джерела, яке міститься в додатку № 6 Методики, а саме ліцензійної програми «Audatex». Стосовно відсутності рецензування звіту оцінювача [PERSON] представник позивача вказав, що не мав ні оригіналу, ні належної копії звіту оцінювача, оскільки в досудовому порядку на запит представника Відповідач копії звіту не направив, окрім того Положенням про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами визначено перелік осіб, які можуть направляти копію звіту на реценузвання, а саме Національний банк України, правоохоронні, контролюючі або інші органів державної влади, Позивач не входить до переліку осіб, які можуть направляти на рецензування саме копії звіту оцінювача. Звіт оцінювача [PERSON] є неналежним та недопустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України. Відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, що і було зроблено позивачем та надано до суду висновок експерта Дроздова Ю.В. № 0401/24\~від 09.01.2024 року, який відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. 04 лютого 2025 року від представника ПАТ «НАСК «Оранта» до суду надійшли додаткові пояснення, в яких останній вказав, що відсутні підстави для стягнення ПДВ, а також вказав, що акт № 27 від 07 лютого 2024 року є підробкою, оскільки 26 липня 2018 року припинено діяльність ФОП [PERSON] , а тому просив визнати даний доказ недопустимим. 04 лютого 2025 року представник позивача також надав суду письмові пояснення по справі, в яких вказав, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила страхове відшкодування в розмірі 33 311,70 грн. на рахунок СТО ФОП [PERSON] з ПДВ, що не заперечується відповідачем. Вказані дії ПАТ «НАСК «Оранта» свідчать про те, що страховик визнає той факт, якщо виплати здійснюється на рахунок СТО, то відсутні підстави для утримання ПДВ. З 16 лютого 2024 року по даний час не було жодного звернення від ПАТ «НАСК «Оранта» до позивача стосовно повернення помилко сплаченого ПДВ. Оскільки, виплата страхового відшкодування була безпосередньо на СТО ФОП [PERSON] , автомобіль відремонтовано на СТО, а тому відсутні підстави для утримання ПДВ. Стосовно діяльності ФОП [PERSON] представник позивача вказав, що ПАТ «НАСК «Оранта» було достеменно відомо, що діяльність ФОП [PERSON] не була припинена на момент виплати страхового відшкодування, оскільки 15 січня 2024 року страховику було надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка додатково долучається і до письмових пояснень. Відповідно до витягу 18 вересня 2018 року була зареєстрована діяльність ФОП [PERSON] . Оскільки, діяльність ФОП [PERSON] не припинена, то відповідно відсутні підстав визнавати акт № 27 від 07 лютого 2024 року недопустимим доказом. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 вересня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 11 вересня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Представник позивача подав заяву проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив суд розглядати справу без його участі. У відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України\~за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини,\~встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 23 грудня 2023 року в м. Дніпро, вул. Космічна, в районі е/о № 113, з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом автомобілем «Volkswagen\~Passat», д.р.н. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Ford Escape», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , зазнав механічних пошкоджень, а Позивач матеріальних збитків. Вказані обставини встановленні постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від30.01.2024 року, справа № 201/230/24, якою встановлена вина водія [PERSON] у скоєному ДТП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За викладених обставин зазначена постанова суду, яка ухвалена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме ДТП за участі сторін, має преюдиційне значення для розгляду цієї справи. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.\~3\~ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14\~ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76\~ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 1188\~ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] , застрахована страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водіїв № АТ/003759771 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 гривень, франшиза 2500,00 гривень). На заяву позивача про виплату від 25 грудня 2023 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 33 311,70 грн., на рахунок СТО ФОП [PERSON] . При розрахунку страхового відшкодування страховик керувався звітом ТОВ «Бюро оцінки «Гріндей», складеному оцінювачем [PERSON] № 21-D/14/61 від 23 січня 2024 року. Надаючи правову оцінку звіту ТОВ «Бюро оцінки «Гріндей», складеному оцінювачем [PERSON] № 21-D/14/61 від 23 січня 2024 року, суд виходить з наступного. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), або висновком експерта (якщо складається судовим експертом). Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі\~Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості ТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд. Крім цього вказаною Методикою передбачено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі про що зазначено в п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц та у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про оцінку\~майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Згідно ч. 2 ст.\~11\~вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Матеріали справи не містять доказів того, що власник пошкодженого майна доручав проведення оцінки свого майна іншим суб`єктам оціночної діяльності окрім експерта [PERSON] , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача. Суд не бере до уваги звіт оцінювача [PERSON] , оскільки його складено без особистого огляду автомобіля позивача, що є порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. При цьому, сам звіт в порушення вимог п.56 Національного стандарту №1 не містять пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого авто позивача та необхідність використання акту огляду, складеного іншою особою. Доказів того, що оцінювач [PERSON] має свідоцтво судового експерта, яке надавало б їй право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано. Оцінювач [PERSON] при складанні звіту не попереджалася про кримінальну відповідальність, діяла від імені страхової компанії на підставі договору доручення, що може свідчити про її заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача. Окрім того, звіт оцінювача [PERSON] не відповідає вимогам п. п. 8.5.10, 8.5.11, п. 7.53.5 Методити товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, адже оцінювач скоригувала вартість запасних частин, що призвело до заниження їх вартості, при цьому до звіту не долучено джерело інформації, яке містить вартість запасних частин та не вказано, чому було проігноровано дані з рекомендованих джерел стосовно вартості запасних частин. Стосовно посилань відповідача, що Акт № 27 від 07 лютого 2024 року є недопустимим доказом, то вони не підтверджені належними доказами по справі, оскільки представником позивача надано до суду копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до якого 18.09.2018 року була зареєстрована діяльність ФОП [PERSON] . Доказі на спростування даного факту матеріали справи не містять. Щодо посилання представника відповідача на утримання ПДВ, то відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Враховуючи, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила страхове відшкодування в розмірі 33 311,70 грн. на рахунок СТО ФОП [PERSON] з ПДВ, автомобіль відремонтовано на СТО, що підтверджується актом № 27 від 07 лютого 2024 року, то відсутні підстави для утримання ПДВ. Крім того, відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПДВ утримується лише в тому випадку, якщо виплата здійснюється на особистий рахунок потерпілої особи. Оскільки, виплата страхового відшкодування була безпосередньо на СТО ФОП [PERSON] , автомобіль відремонтовано на СТО, а тому відсутні підстави для утримання ПДВ. Натомість, висновок експерта Дроздова Ю.В. № 0401/24\~від 09.01.2024 року, складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який було складено тим же експертом, що проводив саме експертне дослідження на замовлення позивача. При цьому, на проведення огляду експертом авто позивача на замовлення останнього сторона відповідача запрошувалась належним чином. Експерт Дроздов Ю.В. обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок про що зазначено у висновку. Відтак, саме вихідні дані у висновку експерта, на відміну від вихідних даних у звіті оцінювача, сприймаються судом як достовірні та обґрунтовані, як такі, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення у справі на результатах висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0401/24\~від 09.01.2024 року. З наведених вище підстав суд вважає позовні вимоги до відповідача в частині доплати страхового відшкодування обґрунтованими, підтвердженими належим доказами та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного розрахунку: 90 531,58 грн. (вартість матеріального збитку на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В.) 33 311,70 грн. (сплачене страхове відшкодування) 2 500,00 грн. (франшиза) = 54\~719,88 гривень (страхове відшкодування, що підлягає доплаті позивачу). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, на підставі ст.141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір, витрати на проведення авто товарознавчого дослідження 2 760,00 гривень, які підтвердженні належними розрахунковими документами, та які наявні в матеріалах справи. На підставі викладено,

Outcome: approved