Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 12.08.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі позивач та/або ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 20301,49 гривня за Кредитним договором № 556732 від 24.03.2021 року та понесених позивачем судових витрат, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривні та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 24.03.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою укладено Договір про надання споживчого кредиту № 556732. Власноручним підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 556732 від 24.03.2021 року відповідачці надається кредит у гривні, а відповідачка зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 28.08.2023 року згідно умов Договору факторингу № 2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 556732 від 24.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідачки. Сума боргу відповідачки перед новим кредитором становить 20301,49 гривня, яка складається з: 11509,72 гривень заборгованість за тілом кредиту; 8791,77 гривня заборгованість за відсотками. В зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з вказаним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просив справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Окрім того надав відповідне клопотання. (а.с. 7, 79-80) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 року цивільна справа № 496/5301/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 11) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.08.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 14-16) 8. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулось до суду (а.с. 76) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 78), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що 24.03.2021 року [PERSON] звернулася до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву-Анкету від 24.03.2021 року та Паспорт споживчого кредиту. (а.с. 51, 52) 14. За результатами розгляду Заяви-Анкети між сторонами був укладений Договір № 556732 про надання споживчого кредиту та узгоджено Графік платежів до Договору про надання споживчого кредиту № 556732. (а.с. 49-50, 53) 15. Згідно умов Договору № 556732 про надання споживчого кредиту від 23.03.2021 року, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: 1) у розмірі 15000,00 гривень на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500, призначення платежу: « [NUMBER] , кредитний договір № 556732 від 24.03.2021 року, [PERSON] (2039620109) або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надав товариству в будь-який спосіб; 2) у розмірі 3750,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. Строк кредитування 730 днів, з кінцевим терміном погашення 24.03.2023 року. 16. Згідно копії платіжного доручення № 4880 від 24.03.2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за Договором № 556732 про надання споживчого кредиту від 23.03.2021 року. (а.с. 58) 17. 28.08.2023 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Фактор) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 2808-23 з додатками до нього, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти і розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. (а.с. 41-46) 18. Згідно копії акту приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 03.08.2023 року, від 28.08.2023 року (а.с. 31) та Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року, сформованого 25.06.2024 року, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 556732. Розмір заборгованості складає 20301,49 гривня, в тому числі 11509,72 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 8791,77 гривня сума заборгованості за відсотками. (а.с. 35) 19. Відповідно до копії платіжної інструкції № 4565 від 28.08.2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» виконало свої зобов`язання перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за Договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року. (а.с. 57) 20. З розрахунку заборгованості за загальна заборгованість [PERSON] згідно Кредитного договору № 556732 від 24.03.2021 року станом на 28.08.2023 року складає 20301,49 гривня, а саме: за кредитом 13905,86 гривень, по відсоткам 6395,63 гривень. (а.с. 59) V. Оцінка Суду. 21. В ч. 1 ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 22. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 23. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 24. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 25. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 26. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 27. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 28. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 29. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 30. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 31. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 32. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 33. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 34. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 35. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 36. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 37. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 38. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 39. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 40. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 41. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 42. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 556732 від 24.03.2021 року, позивач надав суду копію вказаного договору, копію платіжного доручення № 4880 від 24.03.2021 року та розрахунок заборгованості. 43. З наданих позивачем документів вбачається, що первісний кредитор за Договором про надання споживчого кредиту № 556732 від 24.03.2021 року, свої зобов`язання виконав в повному обсязі. . Відповідачкою грошові кошти за цим договором отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості повністю або частково. 44. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 45. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 46. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 47. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. 48. Враховуючи, що позивачка надала копію Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року (а.с. 38-40), копію Додаткової угоди № 002039620109 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року, від 27.06.2024 року (а.с. 47), копію Детального опису робіт (наданих послуг) (а.с. 36) та копію Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року (а.с. 32), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 6000,00 гривень. 49. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 50. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачкою і документально підтвердженні. Зокрема, згідно копії квитанції про сплату № 4096-8789-7442-6575 від 12.08.2024 року (а.с. 8) позивачем було сплачено 2422,40 гривні судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved