Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В своєму позові посилалася на те, що на примусовому виконанні у Сєвєродонецькому відділі державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №73607311 з примусового виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2023 року у справі №201/8716/22 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частині його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 листопада 2022 року. Однак відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання своєї малолітньої дитини. Внаслідок цього за період з 07 листопада 2022 року по 30 вересня 2024 року утворилась заборгованість за аліментами у розмірі 79719,26 грн. Тому позивач, посилаючись на ст. 196 СК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 70441,68 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавалися. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с.51-52). У відзиві зазначив, що як позивач, так і він з новою сім`єю, був вимушений виїхати з місця постійного проживання через захоплення російським загарбниками населеного пункту, у якому він проживав. Відповідач не знав де знаходиться позивач з їх малолітньою дочкою. Про заочне рішення Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 13 вересня 2023 року у справі №201/8716/22 про стягнення аліментів він також нічого не знав. Номер мобільного телефону, що був у нього до війни, змінився. Позивач знала про це і не повідомила йому про рішення суду про стягнення аліментів. З 25 вересня 2023 року відповідач працює у ПрАТ «Рівнеазот». Починаючи з жовтня 2024 року з нього стягуються аліменти та заборгованість за аліментами. Стягнення пені з нього поставить його сім`ю на межу голодування. Крім того, відповідач заперечує проти обрахування пені за несплату аліментів, починаючи з 07 листопада 2022 року, оскільки рішення про стягнення аліментів було судом ухвалено лише 13 вересня 2023 року. Позивач не довела вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 51-52). Інші заяви по суті справи та клопотання учасниками справи суду не подавалися. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Арутюнову А.О. представляти її інтереси в суді. Представник позивача Арутюнова А.О. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Позовні вимоги просила задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Рудика С.О., які належним чином повідомлені по дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини неявки. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 14). Також встановлено, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2023 року у справі №201/8716/22, яке набрало законної сили 16 жовтня 2023 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 07 листопада 2022 року (а.с.15-18). За вказаним рішенням суду 01 листопада 2023 року видано виконавчий лист (а.с. 19-20). Постановою державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14 грудня 2023 року за вказаним виконавчим документом відкрито виконавче провадження (а.с. 21). Відповідно до розрахунку заборгованості зі\~сплати аліментів\~від 09\~грудня 2024\~року заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа №201/8716/22, виданого 01 листопада 2023 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 07 листопада 2022 року по 01 вересня 2024 року становить 79719,26 грн. (а.с.32). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Відповідно до частини першої\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату аліментів позивачем обрахована у розмірі 70441,68 грн. за період з 07 листопада 2022 року по 01 жовтня 2024 року (а.с. 6-7). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення\~ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196\~СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. З\~розрахунку заборгованості за аліментами\~вбачається, що за\~період з 07 листопада 2022 року по 01 жовтня 2024 року мав заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 79719,626 грн. (а.с. 22). Суд при вирішенні справи враховує наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18 правила для обчислення пені за прострочення сплати аліментів, та приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування пені за прострочення сплати аліментів за період із 07 листопада 2022 року (день звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів) по 13 вересня 2023 року (день ухвалення судового рішення про стягнення аліментів), оскільки до ухвалення рішення про стягнення аліментів у платника аліментів відсутня вина, що є обов`язковим елементом для стягнення неустойки.\~\~ Правовідносини щодо утримання батьками дитини або дітей до їх повноліття регулюється\~главою 15 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у визначений за домовленістю між ними спосіб або ж за рішенням суду з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України\~(статті\~180,\~181,\~183,\~184,\~189 СК України). Так, частиною першою\~статті 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду\~від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тлумачення\~статті 191 СК України\~дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову). Судовим рішення, яким стягнуто аліменти з [PERSON] , визначено, що аліменти стягуються з 07 листопада 2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду. Разом із цим, для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. На підставі викладеного суд виходить із відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів до 13 вересня 2023 року (день ухвалення судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів), оскільки відповідачеві стало відомо про необхідність негайної сплати аліментів на користь позивача лише цього самого дня. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не знав про стягнення з нього аліментів за рішенням суду, оскільки з вказаного рішення суду від 13 вересня 2023 року №201/8716/22 \~вбачається, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 15). На ту обставину, що стягнення пені може здійснюватися за період з дня ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, а не з дня, з якого розпочато стягнення аліментів, звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 18 січня 2023 року\~у справі № 161/5211/22, провадження № 61-10676 св 22. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме за період з дня ухвалення рішення про стягнення аліментів 13 вересня 2023 року по 01 жовтня 2024 року. За відсутності розрахунку за період з 13 вересня 2023 року, суд виходить з розміру пені розрахованого позивачем за період з 01 жовтня 2023 року по 01 жовтня 2024 року, який за цей період становить 42273,64 грн. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial