Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, просить суд скасувати арешт всього (невизначеного) нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження за № 48743 дата реєстрації 02.07.2004 09:26:28, архівний номер 5984441KIEV491, який було зареєстровано реєстратором: Таращанською державною нотаріальною конторою 05.09.2023 за листом б/н 17.05.1989, 18.09.2003, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтування позиції позивача Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що він є власником житлового будинку та господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . При підготуванні документів для укладення договору відчуження вказаного житлового будинку, стало відомо, що на нього накладено заборону у виді арешту. Так, Таращанською державною нотаріальною конторою 05.09.2003 за листом Таращанського міжколгоспного комбікормового заводу від 17.05.1989 було накладено арешт на його майно, реєстраційний номер обтяження за № 48743 дата реєстрації 02.07.2004. Проте, 25.03.1993 від дійсно звільнився із міжколгоспного комбікормового заводу, 29.05.1993 роботодавець повідомив його про погашення позики, що підтверджується випискою з реєстру. Оскільки Таращанський міжколгоспний комбікормовий завод ліквідований, даний арешт не можливо зняти як Таращанською державною нотаріальною конторою так і ДВС. Оскільки, на даний час, арешт на майно не скасований, позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним об`єктом нерухомості, змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник відповідача у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Процесуальній дії у справі Ухвалою суду від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 06.02.2025. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його представника. В разі неявки у судове засідання представника відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належно. Будь-яких клопотань до суду не подав. Стаття 280 ЦПК України\~визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 06.02.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень\~статті 281 ЦПК України\~вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок загальною площею 104,5 кв. м, житловою 65,4 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . При підготовці документів для укладення договору відчуження житлового будинку, позивачу стало відомо, що на вказаний житловий будинок накладено заборону у виді арешту. Згідно інформації з інформаційної системи ДП «НАІС», 02.07.2044 Таращанською державною нотаріальною конторою за № 48743 було зареєстровано обтяження заборона (архівний запис), на підставі листа б/н, міжкол.комбікомб.з-в. Додаткові дані: архівний номер 5984441KIEV491, архівна дата 05.09.2003 10:36:00, дата виникнення 17.05.1989, № реєстра 15, внутр. № Е0019Е262AF4452В5733, тип майна: будинок, житловий будинок (а.с.14). Як убачається з копії алфавіту до реєстру заборони по Таращанській державній нотаріальній конторі з 1961 рік по 2008 рік: рік 1993, в графі прізвище, ім`я, по батькові особи, які видана позика [PERSON] 320 тис. Згідно копії реєстру Таращанської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу, індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовому та слідчими органами за 1978-1997 роки міститься запис «Таращанський міжколгоспний комбікомбовий з-в», в графі «Дата одержання повідомлення або постанови про арешт (заборону). Дата посвідчення договору застави» зазначено 17.05, дата накладання заборони 17.05, в графі «Прізвище, ім`я, по батькові особи, яка одержала позичку або яка заставила жилий будинок (частку будинку) квартиру, на які накладений арешт (заборона). Місцезнаходження будинку» зазначено [PERSON] , [ADDRESS] , накладена заборона. Крім того, у графі 7 міститься відмітка про погашення позички. Крім того, відповідно до архівної довідки № 273/05-08 від 11.10.2024, виданої КУТМР «Трудовий архів», Міжколгоспний комбікормовий завод м. Тараща ліквідовано. Позивач з метою зняття арешту із нерухомого майна 11.10.2024 звернувся із відповідною заявою до Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі ЦМУ МЮ (м. Київ). Проте, листом від 05.11.2024 № 38018/244-43, йому було відмовлено у знятті арешту виконавцем, оскільки у відділі встановлено відсутність будь-яких даних про перебування на примусовому виконання виконавчих провадження на ім`я позивача, починаючи з 2005 року. Таращанською державної нотаріальною конторою (лист. № 551/01-16 від 28.12.2024) також було відмовлено позивачу у скасуванні заборони житлового будинку, оскільки не було отримано заяви від належного заявника, рішення суду про зняття заборони на житловий будинок. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Статтею 41 Конституції України\~передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі\~статтею 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам\~Конституції України\~та Конвенції. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що наявне обтяження у виді заборони на житловий будинок було зареєстровано з метою забезпечення боргових вимог підприємства до позивача, у свою чергу у реєстрі Таращанської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу, індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовому та слідчими органами за 1978-1997 роки, у графі 7 міститься відмітка про погашення позички, що на примусовому виконанні не перебуває жодного відкритого виконавчого провадження щодо позивача, тому й відсутні підстави для наявності обтяження у виді заборони на належний йому житловий будинок. Наявність протягом тривалого часу незнятої заборони на житловий будинок позивача при погашених боргових вимогах, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на належний позивачу житловий будинок, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в частині зняття обтяження майна, а саме заборону на нерухоме майно, накладену на житловий будинок, оскільки даний вид обтяження було накладено лише на житловий будинок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial