Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~відповідача Кілійської\~міської ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області про визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя залишила заповіт на ім`я позивача, посвідчений Юрченком М.Є„ приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області від 07 квітня 2017 року за реєстровим № 562. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове маймо, а саме: земельна ділянка площею 0,5811 гектарів, кадастровий номер 5122310100:01:002:0709, та земельна ділянка площею 2,2489 гектарів, кадастровий номер 5122310100:01:002:0708, які розташовані на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкова справа № 51/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведена Богачовою Н.М., приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області. Спадщину, яка залишилася після померлої [INFO] [PERSON] , позивач прийняв в порядку ст. 1269 Цивільного кодексу України, тобто [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. Позивач, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] є дочкою померлої [INFO] [PERSON] . Як вказує позивач, оригінал зазначеного державного акту на земельну ділянки, за життя спадкодавців були втрачені, у зв`язку з чим, позивач не може оформити належним чином спадщину та отримати свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 0,5811 гектарів, яка розташована на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:002:0709, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 2,2489 гектарів, яка розташована на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:002:0708, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.11.1964 року Кілійським рай бюро ЗАГС Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 298 від 04.11.1964 року, /а. с. 9/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 11.09.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 78 від 11.09.1998 року, /а. с. 10/. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296526, виданого 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року № 699 є власником земельної ділянки площею 2, 83 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( - 0,5811 гектарів, кадастровий номер 5122310100:01:002:0709; - 2,2489 гектарів, яка розташована на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:002:0708), /а. с. 12/. Згідно заповіту від 07.04.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 562 вбачається, що [PERSON] усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь якого примусу, як фізичного так і психологічного, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: -земельну ділянку площею 0,58 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер 5122310100:01:002:0709; -земельну ділянку площею 2,25 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер 5122310100:01:002:0708, заповідаю гр. [PERSON] , [INFO] , а інше все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] , [INFO] , /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.03.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 131, /а. с. 7/. 30.03.2023 року [PERSON] звернулася з заявою за вх. № 118 до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області вбачається, що заявник приймає спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , /а. с. 11/. Відповідно повідомлення Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 29/01-16 від 07.01.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрита спадкова справа № 51/2023 від 30.03.2023 року. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79652473 від 08.01.2025 року вбачається, що заповіт від 07.04.2017 року за реєстровим № 562 є чинним, /а. с. 30/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved