Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Зубенко Олександр Анатолійович, звернулись до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Ця квартира є трикімнатною, загальна площа становить 74,50 м2, житлова площа 25,20 м2. Квартира неприватизована. Відповідальним квартиронаймачем є позивач [PERSON] . Позивачі звернулись до відповідача із заявою про приватизацію вказаного житла, однак їм було відмовлено оскільки відсутня довідка про реєстрацію місця проживання особи та документи, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації на [PERSON] , 04.06.1996, в період проживання з 04.06.1996 по 10.07.2003. Оскільки в позасудовому порядку позивачі не можуть вирішити питання щодо приватизації житлового приміщення, вони просять суд зобов`язати відповідача прийняти пакет документів та провести приватизацію вказаної квартири за відсутності довідки про реєстрацію місця проживання на ім`я [PERSON] , [INFO] , в період проживання з 04.06.1996 по 10.07.2003 та довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про невикористання права на приватизацію [PERSON] , 04.06.1996, в період проживання з 04.06.1996 по 10.07.2003. В судовому засіданні позивачі та їх представник адвокат Зубенко О.А., позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Салата Н.П., в судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі. Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] (а.с. 16-18). Ця квартира є трикімнатною, загальна площа становить 74,50 м2, житлова площа 25,20 м2 (а.с. 30-35). Квартира неприватизована. Відповідальним квартиронаймачем є позивач [PERSON] . Позивачі звернулись до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про приватизацію вказаного житла, однак листом заступника голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № С-723-3-918 від 05.12.2023 документи позивачам були повернуті через те, що серед доданих до звернення про приватизацію документів були відсутні довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] , 04.06.1996 в період з 04.06.1996 по 10.07.2003 та документи, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації на [PERSON] , 04.06.1996, в період проживання з 04.06.1996 по 10.07.2003 (а.с. 8). Згідно довідки AT «Ощадбанк» № 107.357-23/548 від 04.12.2023, [PERSON] , 04.06.1996, не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Дані з використання житлового чека відсутні. Довідками AT «Ощадбанк» підтверджено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] за місцем їх реєстрації не значаться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла (а.с.\~11-12). Дані з використання житлового чека відсутні. Згідно копії ордера № 179 на житлове приміщення Серії «З», він виданий 10.04.2008 на кв.\~ [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). Допитані в судовому засідання свідки, які були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384-385 КК України, повідомили суду наступне. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , допитані за правилами допиту свідка, суду пояснили, що [PERSON] в період з 23.05.1991 по 12.09.2000 був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З 21.09.2000 по теперішній день зареєстрований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] в період з 18.10.1990 по 20.05.2003 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 10.07.2003 по теперішній день зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Їх син [PERSON] з 10.07.2003 по теперішній день зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Від дня народження [PERSON] , [INFO] , він проживав постійно до 10.07.2003 без реєстрації з матір`ю в квартирі її батьків за місцем її реєстрації за адресою [ADDRESS] . Його батьки вважали, що він автоматично зареєстрований за місцем реєстрації матері. У 2003 році [PERSON] виповнилось 7 років і при підготовці документів до школи було встановлено відсутність в нього реєстрації від дня його народження, у зв`язку з чим батьками прийнято рішення про зняття з реєстрації його матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] та зареєстровано за новою адресою разом з сином, а саме за місцем реєстрації батька за адресою [ADDRESS] , що було здійснено одночасно 10.07.2003, де вони і проживають до теперішнього часу. Позивачі підтвердили, що їх, на той час неповнолітній син [PERSON] , за час проживання за адресою: [ADDRESS] , не приймав участі у приватизації житла. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, що за своїми доводами аналогічні поясненням позивачів, додатково [PERSON] зазначив, що приватизація квартири за адресою: [ADDRESS] , відбулась у 2007 році в рівних частинах на нього та його батьків, після їх смерті він прийняв спадщину та на сьогоднішній час є власником квартири. [PERSON] приватизаційні чеки в зазначеній квартирі не використовував. Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 (надалі Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до п. 20 Положення, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). Згідно з приписами ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (надалі Закон), органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно ст. 1 Закону, приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону). Відповідно до ст. 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування). Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (ч. 5 ст. 5 Закону). Згідно ч. 4 ст. 5 Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Статтею 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд визнає доводи, викладені у позовній заяві, законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved