Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 серпня 2017 року між АТ «Райффазен Банк» та [PERSON] укладено договір №014/1030/82/0473451 відповідно до якого банк надав відповідачці грошові кошти, а відповідачка зобов`язалась повернути використану суму в строк до 03 серпня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 35,3%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальниці кредитні кошти, в порядку і розмірі, передбаченому договором. 20 вересня 2019 року було укладено договір №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників в тому числі за договором №014/1030/82/0473451. 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/1030/82/0473451. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №014/1030/82/0473451. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 06 грудня 2024 року становить: 28 319,78 грн., з яких 19\~052,06 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2\~966,55 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 3\~777,26 грн. заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 2\~523,91 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором №014/1030/82/0473451 від 03 серпня 2017 року у розмірі 28\~319,78 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9\~000 грн. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 22 січня 2025 року проте у встановлені судом строки відзив на позов не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/1030/82/0473451 відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 21\~628, 22 грн. строком на 72 місяці, до 03 серпня 2023 року, зі сплатою 35,30% річних; 0,41% страхового тарифу, пені за прострочення щомісячного обов`язкового внеску в розмірі 1% за кожен день прострочення (а.с. 20-30). 20 вересня 2019 року було укладено договір №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників в тому числі за договором №014/1030/82/0473451 (а.с. 34-39). 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/1030/82/0473451 (а.с.40-47). Внаслідок неналежного виконання зобов`язання заборгованість відповідачки за кредитним договором станом 06 грудня 2024 року становить 28\~319,78 грн., з яких: 19\~052,06 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2 966,55 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3\~777,26 грн. заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку; 2 523,91 грн. заборгованість за пенею (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України) Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України) Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного кредитного договору дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі, у визначений договором строк до 03 серпня 2023 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування: до 03 серпня 2023 року, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Коллект Центр», як правонаступником позикодавця вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 03 серпня 2023 року по 16 грудня 2024 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачки підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 3 517,44 грн. (2966,55 грн. - відсотки на день відступлення прав вимоги 10 січня 2023 року + 550,89 грн. - відсотки за період з 10 січня 2023 року по 3 серпня 2023 року відповідно до умов договору). Таким чином, оскільки відповідачка умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 25\~093,41 грн., що складається із: 19\~052,06 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3\~517,44 грн. заборгованість за відсотками, 2\~523,91 грн. пеня. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача, на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 146,42 грн., виходячи з розрахунку 25\~093,41 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2\~422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 28\~319,78 грн. (розмір заявлених позовних вимог), а також на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги у розмірі 3\~000 грн., що на думку суду, відповідає критеріям розумності, справедливості, співмірності, ступеню складності справи, загального часу, витраченого адвокатом на підготовку та участь у розгляді даної справи (справа спрощеного провадження).

Outcome: partial