Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача, а також інших учасників справи До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у зв`язку зі зміною підсудності надійшла цивільна справа за позовами [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк Альона Володимирівна про визнання договорів міни недійсними. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельних ділянок: кадастровий номер 3523682900:02:000:0156, площею 3,7806 га; 3523682900:02:000:0157, площею 3,7781 га; та 3523682900:02:000:0155, площею 3,7681 га, що розташовані на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. З метою оформлення спадщини позивач, у встановлений законом термін, звернувся до приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк А.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Для визначення обсягу спадкового майна позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката і в результаті перевірки з`ясував, що право власності на зазначені земельні ділянки були зареєстровані на [PERSON] 26.07.2018 та 27.07.2018 на підставі договорів міни № 819 від 26.07.2021, №820 від 26.07.2018, №821 від 26.07.2021, посвідчених приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк А.В. Враховуючи наявність у [PERSON] психічного захворювання, а саме параноїдальної шизофренії (діагноз був встановлений у 2011 році), він під час підписання договору міни не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому позивач вважає, що є підстави для визнання договору міни недійсним. Позивач просить суд визнати недійними договора міни серія та номер: 819, 820, 821, укладені між [PERSON] та [PERSON] , 26 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк Альоною Володимирівною, рішення про державну реєстрацію №42256913 від 26.07.2018, №42257026 від 26.07.2018, №42258207 від 27.07.2018. Представник позивача в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. ЇЇ доводи є аналогічними змісту поданих до суду позовних заяв. Також представник позивача пояснила, що позивач знав про хворобу батька, яка була у нього тривалий час. Позивач та покійний [PERSON] коштів від відповідачки по розписці не отримували. Опікуна або піклувальника в [PERSON] не було. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та надав відзив до суду, в якому зазначено, що в матеріалах справи є висновок судово-психіатричного дослідження №58 від 09.02.2021. Згідно з цим висновком, [PERSON] , що народився [INFO] , на час укладення спірних правочинів не міг усвідомлювати значення своїх дій. У висновку експерта зазначено, що [PERSON] пройшов обласну психіатричну комісію МСЕК, яка встановила 3 групу інвалідності. Однак висновок (рішення) психіатричної комісії МСЕК не описаний, а також не вказано його дата та номер. Можна припустити, що він був зроблений в період з 31.10.2012 по 04.12.2013. У подальшому у висновку зазначено, що [PERSON] пройшов фтизіатричну комісію МСЕК, яка встановила 2 групу інвалідності по туберкульозу. Також не вказано дату та номер висновку (рішення) цього МСЕК, проте можна припустити, що він відбувався після 28.11.2018. У графі 18 висновку експерти зазначили, що не використовували матеріали (висновки, рішення) МСЕК під час проведення експертизи. Згідно з висновком, [PERSON] у період з 13.01.2014 по 19.11.2018 не перебував на стаціонарному лікуванні, а 19.11.2018 був доправлений до диспансерного відділення облпсихлікарні. Після обстеження 28.11.2018 йому було встановлено діагноз дисемінований туберкульоз легень, МБТ (+), тобто діагноз був поставлений після проведення дослідження біологічного матеріалу. Вважається, що висновок судово-психіатричного дослідження №58 від 09.02.2021 не є належним і допустимим доказом у цій справі. Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про необхідність проведення повторної судової посмертної психіатричної експертизи, вказуючи на те, що експерти не врахували, що [PERSON] неодноразово отримував психіатричну допомогу, і в висновку експертизи не наведені результати такого лікування. [PERSON] було виписано з лікарні, що свідчить про його перебування у стані повної ремісії, тобто спостерігалося цілковите зникнення продуктивної психотичної симптоматики і здатність підтримувати соціально прийнятний рівень життя, що не суперечить ст. 18 Закону України «Про психіатричну допомогу». Експерт [PERSON] , допитана в судовому засіданні, зазначила, що ремісія у [PERSON] могла мати місце, проте це питання не ставилося. Водночас вона підтримала висновок експертизи. Інший експерт і керівник комісії [PERSON] вказав, що з 2011 року до 2018 року у [PERSON] могла бути «ремісія без ремісії», і він не усвідомлював свої дії протягом цього часу. [PERSON] також зазначив, що ремісія могла бути лише в разі, якщо [PERSON] не звертався за допомогою протягом 5 років. Представник відповідача також зазначив, що експерти не надали відповіді на питання щодо формулювання, з яким [PERSON] виписували після лікування. Крім того, у висновку експерта не зазначено, чи проводився огляд [PERSON] лікарем-психіатром. Отже, у висновку експертизи відсутні дані про джерела, з яких були отримані висновки про стан здоров`я [PERSON] на 26.07.2018 та 28.11.2018. Варто звернути увагу, що потрапляння [PERSON] до лікарні 19.11.2018 було обумовлено не погіршенням його психічного стану, а погіршенням фізичного під впливом дисемінованого туберкульозу легень, який тривав приблизно 1,5 роки. Висновок експертизи був складений без урахування пояснень особи, яка безпосередньо брала участь у правочинах міни землі, приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк Альони Володимирівни. Крім того, [PERSON] отримував лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», де і була проведена експертиза. Таким чином, є підстави ставити під сумнів об`єктивність експертного висновку установи, яка сама ж видала первинну медичну документацію та проводила експертне дослідження на основі своїх власних документів. У висновку експертизи стверджується, що [PERSON] , [INFO] , пройшов обласну психіатричну комісію МСЕК, яка встановила III групу інвалідності. Однак у висновку не надано опису рішення цієї комісії, а також не вказано його дата та номер, що може свідчити про те, що він був складений у період з 31.10.2012 по 04.12.2013. Подальше у висновку зазначено, що [PERSON] пройшов фтизіатричну комісію МСЕК, яка встановила II групу інвалідності по туберкульозу. Також не зазначено дату та номер висновку (рішення) цього МСЕК; можна припустити, що він був складений після 28.11.2018 року. У графі 18 висновку описано, які матеріали були отримані експертами та використані під час проведення експертизи. У цій же графі зазначено, що експерти не використовували матеріали (висновки, рішення) МСЕК під час проведення свого дослідження, хоча при цьому посилалися на них. Отже, представник відповідача просив визнати висновок експерта недопустимим та неналежним, а також призначити повторну судову посмертну психіатричну експертизу. Третя особа приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк Альона Володимирівна в судове засідання не з`явилася про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. В минулому судовому засіданні приватний нотаріус Малютяк Альона Володимирівна, відповідаючи на запитання представника відповідача, пояснила, що перед вчиненням правочину вона спілкується з особою, яка приходить з документами, з`ясовуючи її дані, і під час спілкування оцінює, чи є ця особа дієздатною. Спілкуючись з [PERSON] , вона зрозуміла, що він адекватно розуміє ситуацію та веде себе відповідно. Після бесіди нотаріус надала перелік документів, які потрібно було зібрати. Коли документи були зібрані, їх привезли, і вона їх переглянула. [PERSON] цілком усвідомлював свої дії. Нотаріус не пам`ятає, з ким приїздив [PERSON] . У її кабінеті були тільки зацікавлені сторони, сторонніх осіб не було. Довіреностей у [PERSON] точно не було, і він вчиняв дії на основі оригіналів документів. Крім того, договори міни підписувалися фізичною особою-власником особисто. Перед підписанням договорів усі документи були уважно перевірені. Інші процесуальні дії у справі Ухвалами судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2020 було відкрито провадження та призначено підготовчі судові засідання. Ухвалами судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2020, 12.05.2021, 30.06.2021, 19.10.2021, 21.10.2021, 11.05.2022, 12.05.2022, 29.06.2022, 03.10.2022, 17.10.2022, 28.11.2022, 30.01.2023, 28.02.2023, 21.03.2023, 25.04.2023, 08.06.2023, 23.08.2023, 02.11.2023, 05.02.2024, 14.03.2024, 20.03.2024, 11.04.2024, 07.06.2024, 23.09.2024, 08.11.2024, 16.01.2025 вирішено провести судові засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2020 було об`єднано справи в одне провадження. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2020 призначено посмертну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2021 було поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2021 у прийнятті позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору відмовлено. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2021 закрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Добровеличківського районного суду від 20.10.2021 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалою Добровеличківського районного суду від 20.10.2021 зустрічну позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021 у задоволенні заяви про відвід судді Майстера І.П. відмовлено. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021 у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2024 клопотання про витребування доказів задоволено частково. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2025 було відмовлено у витребувані доказів та зупинення провадження по справі. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2025 було відмовлено у проведенні повторної експертизи. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Іванівською сільською радою народних депутатів Новоархангельського району 13.05.1997, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Іванівка Новоархангельського району Кіровоградської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.7). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області 23.05.2019, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (Т.1 а.с.8). В інформаційній довідці зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їхній підставі свідоцтва про право на спадщину) №60557995 від 16.06.2020 зазначено, що заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 64624567, статус чинний, номер у нотаріуса 135/2019 (Т.1 а.с.9). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2016 року встановлено, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,7806 гектарів, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Т.1 а.с.10). Зі звіту Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 211807524 від 09.06.2020, встановлено, що 26.07.2018 було зареєстровано на ім`я [PERSON] земельну ділянку площею 3,7806 га, кадастровий номер 3523682900:02:000:0156, на підставі договору міни №820 від 26.07.2018, виданого приватним нотаріусом Малютяк А.В. у Новоархангельському районному нотаріальному окрузі Кіровоградської області (Т.1 а.с.11) (Т.3 а.с.40-42). Зі звіту Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки: 211808132 від 09.06.2020, встановлено, що 27.07.2018 було зареєстровано на ім`я [PERSON] земельну ділянку площею 3,7781 га, кадастровий номер 3523682900:02:000:0157, на підставі договору міни №821 від 26.07.2018, виданого приватним нотаріусом Малютяк А.В. у Новоархангельському районному нотаріальному окрузі Кіровоградської області (Т.1 а.с.93)(Т.3 а.с.43-45). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 211806882 від 09.06.2020, встановлено, що 26.07.2018 було зареєстровано на ім`я [PERSON] земельну ділянку площею 3,7681 га, кадастровий номер 3523682900:02:000:0155, на підставі договору міни №821 від 26.07.2018. Видавником є Малютяк А.В., приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області (Т.1 а.с.143)(Т.3 а.с.56-58). З листа КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" від 20.05.2020 №1815/10 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, вперше (06.09.2021) звернувся за медичною допомогою до закладу та був направлений на стаціонарне лікування, де перебував до 06.01.2012 з приводу параноїдної шизофренії. Наступна госпіталізація відбулася з 04.12.2013 по 13.01.2014. Він є особою з другою групою інвалідності за психічним захворюванням. Остання госпіталізація тривала з 19.11.2018 по 20.05.2019 з тим же діагнозом, супутнє захворювання туберкульоз легень (Т.1 а.с.12). З розписки від 26.07.2018 відомо, що [PERSON] отримав кошти за земельну ділянку № [NUMBER] площею 37,76 га в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень від [PERSON] (Т.1 а.с.76). З розписки від 26.07.2018 також встановлено, що [PERSON] отримав кошти за земельну ділянку № [NUMBER] площею 37,77 га в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень від [PERSON] (Т.1 а.с.77). З розписки від 26.07.2018 відомо, що [PERSON] отримав кошти за земельну ділянку № [NUMBER] площею 37,78 га в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень від [PERSON] (Т.1 а.с.78). З характеристики, виданої виконкомом Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 18.09.2020, встановлено, що [PERSON] проживав на території Надлацької сільської ради. У побуті він вів асоціальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, але був спокійним та доброзичливим, агресії не проявляв (Т.1 а.с.79). З довідки, виданої виконкомом Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 18.09.2020, зазначено, що [PERSON] похоронила свого племінника [PERSON] , який помер [INFO] , за власний рахунок (Т.1 а.с.80). З державного акта на право власності на земельну ділянку серії I-КР №004489 встановлено, що [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 3,77 га, розташовану на території Надлацької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Т.1 а.с.142). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №58 від 09.02.2021 [PERSON] під час укладення 26.07.2018 договорів міни №819, №820, №821 посвідчених приватним нотаріусом Малютяк А.В. з 2011 року страждав на стійкі психічні розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, вираженого емоційно-вольового дефекту. За своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, не був здатний критично оцінювати свій стан та ситуацію в цілому ( Т.1 а.с.221-224). Зі змісту письмових пояснень, наданих [PERSON] від 21.07.2021, з`ясовано, що його батьки розлучилися в 1998 році. Після розлучення батько переїхав жити в інше село і не цікавився життям [PERSON] та його матері. При зустрічах ознак хвороби він не помічав, тому питання щодо встановлення опіки над ним не піднімалося. [PERSON] не відомо, хто відвозив його батька до медичних закладів (Т.2 а.с.38-39). Зі змісту договору оренди земельної ділянки від 26.01.2008 відомо, що [PERSON] уклав договір з АФГ «Віка», голова Ю.І. Кожушко, про оренду земельної ділянки загальною площею 3,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради №155 (Т.2 а.с.47-49). Зі змісту договору оренди земельної ділянки від 24.11.2016 та акту визначення і погодження меж земельної ділянки встановлено, що [PERSON] уклав договір з АФГ «Віка», голова Кожушко Ю.І., про оренду земельної ділянки загальною площею 3,7681 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради №155 (Т.2 а.с.50-53). Зі змісту угоди від 16.04.2018 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.11.2016 з`ясовано, що [PERSON] , власник земельної ділянки з кадастровим номером 3523682900:02:000:0155, яка перебувала в оренді АФГ «Віка», дійшов згоди про дострокове припинення дії згаданого договору (Т.2 а.с.54). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 121440395 від 20.04.2018 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3523682900:02:000:0155, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендодавець [PERSON] передав в оренду АФГ «Віка» терміном на 10 років (Т.2 а.с.55). Зі змісту договору оренди земельної ділянки від 06.01.2009 з`ясовано що [PERSON] та АФГ «Віка» уклали договір оренди земельної ділянки площею 3,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради, ділянка № [NUMBER] (Т.2 а.с.56-58). Зі змісту додаткової угоди від 05.10.2011 до договору оренди земельної ділянки №156 від 24.07.2009 встановлено, що [PERSON] та АФГ «Віка» продовжили оренду земельної ділянки, державний акт на право приватної власності на землю серія I-КР №004488 (Т.2 а.с.59). Зі змісту угоди від 30.04.2018 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.11.2016 з`ясовано, що [PERSON] , власник земельної ділянки з кадастровим номером 3523682900:02:000:0156, яка перебувала в оренді АФГ «Віка», дійшов згоди про дострокове припинення дії згаданого договору (Т.2 а.с.61). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 124697927 від 21.05.2018 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3523682900:02:000:0156, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендодавець [PERSON] передав в оренду АФГ «Віка» терміном до 31.12.2024 (Т.2 а.с.62). З договору оренди земельної ділянки від 26.01.2008 року відомо, що [PERSON] та АФГ «Віка» уклали договір оренди земельної ділянки площею 3,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради, ділянка № [NUMBER] (Т.2 а.с.63-65). З додаткової угоди від 01.08.2012 до договору оренди земельної ділянки №157 від 12.08.2008 встановлено, що [PERSON] та АФГ «Віка» продовжили оренду земельної ділянки, державний акт на право приватної власності на землю серія I-КР №004487 (Т.2 а.с.66). З угоди від 30.04.2018 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.08.2008 з`ясовано, що [PERSON] , власник земельної ділянки з кадастровим номером 3523682900:02:000:157, яка перебувала в оренді АФГ «Віка», дійшли згоди про дострокове припинення дії згаданого договору (Т.2 а.с.68). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 124694685 від 21.05.2018 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3523682900:02:000:0157, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендодавець [PERSON] передав в оренду АФГ «Віка» терміном до 31.12.2024 (Т.2 а.с.69). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (частина перша статті 78 Земельного кодексу України). Відповідно до статей 177, 181 ЦК України, статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка є об`єктом цивільних прав. Відповідно до підпункту «а» частини першоїстатті 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі їх придбання за договором міни. Відповідно до пункту 15 розділу Х«\~Перехідні положення`ЗК\~України (у редакції, чинній на час укладення договору міни) до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, в порядку, визначеному цим Законом. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Законом України «Про внесення зміни до розділу Х«Перехідні\~положення`Земельного кодексуУкраїни»\~від 07.12.2017року\~№2236-VIII заборона відчуження у такому ж формулюванні продовжена до 01 січня 2019 року. Встановлена пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України заборона відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення у редакції, чинній на час укладення договору міни, і яка діяла до 01 січня 2019 року, передбачала винятки, зокрема, можливість обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону. За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості (частини перша-третястатті 715 ЦК України). У статті 5\~цього Закону вказано, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку, а в редакції, чинній з 1 січня 2019 року, до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Частина перша статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає один з випадків можливого обміну земельними ділянками, що використовуються їхніми власниками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не регулює обмін земельними частками (паями), права на які підтверджені сертифікатом, і розподіленими та визначеними у натурі земельними ділянками, які ще не зареєстровані за власниками земельних часток (паїв). Стаття 14\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» не забороняє можливість обміну земельними ділянками, що використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в інших випадках, ніж той, який визначений у частині першій цієї статті, як і не забороняє можливість обміну іншими, ніж призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Заборона відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, визначена у підпункті «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК Україниу редакції, чинній до 1 січня 2019 року, та виключення з неї можливості обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону стосуються не тільки земельних ділянок, що використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а й інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення. За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін (стаття 715 ЦК України). Частина третя статті 715 ЦК України передбачає можливість встановлення у договорі міни доплати. Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка, однак, може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Частиною першою статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Аналіз змісту статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» свідчить, що вона не забороняє можливість обміну земельними ділянками, які використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в інших випадках, ніж той, який визначений у частині першій цієї статті. Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 227/1506/18 (провадження № 14-66цс19), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-172цс14, від 11 лютого 2015 року у справі № 6-5цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-464цс16. Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, визначенні у статті 225 ЦК України. Частинами першою, другою цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Судом встановлено, що між сторонами укладено договора міни (обміну) земельних ділянок. обидві земельні ділянки, які є предметом договору, є сформованими та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва а саме: кадастровий номер 3523682900:02:000:0156, площею 3,7806 га; 3523682900:02:000:0157, площею 3,7781 га; та 3523682900:02:000:0155, площею 3,7681 га, що розташовані на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Предметом розгляду даної справи є позовні вимоги про визнання недійсним договорів міни № 819 від 26.07.2021, № 820 від 26.07.2018, №821 від 26.07.2021, складеному та підписаного [PERSON] на користь АФГ «Віка» у зв`язку із тим, що [PERSON] під час укладення договору міни, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом (пункт «в» частини першої статті 5 Земельного кодексу України). Тобто, власник земельної ділянки має повноваження щодо володіння, користування та розпорядження нею, а держава не повинна втручатися у здійснення громадянами свого права розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, яка передбачена зазначеною нормою, повинна бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 89 ЦПК України. Висновок експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Вищевказане визначено у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року по справі № 552/5808/17. Таким чином у першу чергу судом надається оцінка висновку посмертної судово-психіатричної експертизи №58 від 09.02.2021, відповідно до якої [PERSON] під час укладення 26.07.2018 договорів міни №819, №820, №821 посвідчених приватним нотаріусом Малютяк А.В. з 2011 року страждав на стійкі психічні розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, вираженого емоційно-вольового дефекту. За своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, не був здатний критично оцінювати свій стан та ситуацію в цілому. За змістом висновку [PERSON] , під час укладання, та підписання договорів міни страждав на стійкі психічні розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, вираженого емоційно-вольового дефекту. За своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, не був здатний критично оцінювати свій стан та ситуацію в цілому. Експертний висновок обґрунтований аналізом даних з медичної документації та поясненнями самих експертів. Представник відповідача просив суд визнати такий висновок експертів неналежним та недопустимим доказом. Суд відхиляє доводи представника відповідача та зазначає про наступне. Суд в судовому засіданні з`ясував, що психіатрична експертиза у цій справі проведена комісією судових експертів, які мають відповідну освіту, необхідну для проведення такої експертизи, при цьому висновок експертизи відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків, узгоджуються з іншими доказами, які надані у цій справі. Наявний у матеріалах справи Висновок судово-психіатричного експерта № 58 від 09.02.2021 року містить вичерпні відповіді експертів на поставленні до вирішення судом запитання, а обставини для визнання його необґрунтованим відсутні Суд зазначає, що предметом спору по даній справі є визнання недійсним договорів міни, з тих підстав, що [PERSON] не був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Призначення експертизи у такій справі є обов`язковим (ст. 105 ЦПК України). Обставини, викладені [PERSON] у поданому до суду клопотанні, зводяться до того, що оскільки особу було виписано з лікарні, то є закономірним твердження того, що особа перебувала у стані повної ремісії, тобто спостерігалось цілковите зникнення продуктивної психотичної клініки і здатність підтримувати соціально допустиму якість життя, що не суперечить ст. 18 Закону України «Про психіатричну допомогу». Також, представник відповідача вважає, що [PERSON] мав збережену логічну та розумну поведінку, критику та був достатньо соціально адаптованим, усвідомлював свої дії та керував ними. Результатом таких дій було отримання прибутку, тобто особа не зашкодила своїм інтересам, демонструвала усвідомлення значення своїх дій, діяла розсудливо

Outcome: approved