Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси 12.11.2024 надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 18.08.2011, про що складено актовий запис № 1230. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані тим, що наразі офіційно зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження один від одного, яке виникло внаслідок кардинально різних поглядів на сімейне життя. Позивач та відповідач тривалий час не проживають разом, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Крім того, у позовній заяві позивач зазначила, що не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, так як вони істотно суперечать її інтересам. Рішення позивача про розірвання шлюбу із відповідачем усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. У зв`язку з цим застосування судом заходів щодо примирення подружжя суперечить інтересам позивача. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 02.12.2024 відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судові засідання 15.01.2025, 04.02.2025 сторони не з`являлись, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом. Від позивача 27.01.2025 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З метою недопущення затягування строків розгляду справи судом, суд вважає за можливе розглянути справу відсутності сторін. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 18.08.2011 року шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 18.08.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 1230. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Як вбачається згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.08.2011, після реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] (а.с. 19-20). Згідно матеріалів\~справи вбачається,\~що у\~подружжя від\~шлюбу є\~спільні діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~згідно копії\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 25.06.2020,\~відповідний актовий\~запис №\~2474,\~місце державної\~реєстрації:\~Солом`янський\~районний у\~місті Києві\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) (а.с. 21); [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2014, відповідний актовий запис № 3219, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 22). Позивач [PERSON] виявила бажання розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву до суду не скористався. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 2-4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановив суд, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідач не звертався до суду із вимогами про надання часу на примирення та не подав відзив. Суд вважає, що бажання й право кожного із подружжя на розірвання шлюбу не може бути порушено. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.08.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1230. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст. 114 СК України). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового\~збору за\~подання позовної\~заяви про\~розірвання шлюбу\~до суду\~підтверджена квитанцією,\~з якої\~вбачається,\~що сплачено\~суму судового\~збору у\~розмірі 1211,20 гривень. Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Враховуючи задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved