Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.10. 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0638277745. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді встановленої кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20\~000,00 грн. в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Пропозиція (оферта) на отримання 2 траншу згідно заяви анкети № 2628500344 від 13.01.2020 року в рамках договору про надання позики №2628500344 від 13.01.2020 року в рамках Договору про надання позики № 0638277745 від 11.10.2019 року підписано позичальником 13.01.2020 року електронним цифровим підписом, який було надіслано за допомогою смс повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. 14.07.2021 року було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0638277745. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0638277745. Таким чино, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором № 0638277745. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 491021348 від 11.10.2019 року, що підлягає стягненню з [PERSON] на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 55\~657.50 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 22669,20 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 52\~657,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36\~994,00 грн. з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 33\~994,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правові відносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимогЦК України. Судом установлено, що 11.10. 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0638277745 (а.с.6-8). Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді встановленої кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн. в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Пропозиція (оферта) на отримання 2 траншу згідно заяви анкети № 2628500344 від 13.01.2020 року в рамках договору про надання позики №2628500344 від 13.01.2020 року в рамках Договору про надання позики № 0638277745 від 11.10.2019 року підписано позичальником 13.01.2020 року електронним цифровим підписом, який було надіслано за допомогою смс повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. 14.07.2021 року було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0638277745 (а.с.25-27). 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0638277745 (а.с.31-34). Таким чино, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором № 0638277745. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Отже внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеними з [PERSON] Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 0638277745 від 11.10.2019 року складає 55 657.50 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 22669,20 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 52 657,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.23-24). Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36 994,00 грн. з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 33 994,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинний нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом. Отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 33 994,00 грн. 07.06.2024 між ТОВ Коллект Центр та Адвокатським об`єднанням Лігал Ассістанс укладено договір про надання правової допомоги №07-06/2024 (а.с. 41 зворот-42). На а.с. 43 копія прайс-листа АО Лігал Ассістанс, затвердженого рішенням загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023. На а.с. 44 копія платіжної інструкції від 12.07.2024 №0446790000, згідно якої платник ТОВ Коллект Центр, отримувач - АО Лігал Ассістанс, сума 57 000,00 грн, призначення платежу надання правової допомоги згідно договору №07-06/2024 від 07.06.2024. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги від 01.07.2024 №972 загальна вартість наданої АО Лігал Ассістанс правової допомоги для ТОВ Коллект Центр по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] становить 13 000,00 грн. (а.с. 44) Аналогічний зміст має витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024. (а.с. 46). Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому, суд звертає увагу учасників справи на те, що суд не втручається у договірні відносини між АО та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару, а лише виконує свій обов`язок щодо розподілу судових витрат. Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у заявленій позивачем сумі (13 000, 00 гривень) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд,

Outcome: approved