Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

24 січня 2025 року від представника позивача- Мих В.О. надійшла позовна заява, в якій позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6198920 від 19.11.2023 року у розмірі 66036 грн. 21 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., посилаючись на ухилення відповідачки від виконання договірного зобов`язання у добровільному порядку. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.11.2023 року між позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 6198920, згідно з умовами якого відповідачка отримала 19 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачкою не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 6198920 від 19.11.2023 року - Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. п. 7.1. Кредитного договору № 6198920 від 19.11.2023 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідачка та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та Відповідачкою не був би укладений. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідачки, якій в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідачки від ТОВ Мілоан. Підтвердженням добровільного укладення Відповідачкою даного Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 6198920 Позичальника від 19.11.2023 року, що заповнена Відповідачкою. 26.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 6198920 від 19.11.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачкою. Сума заборгованості Відповідачки становить 66036,21 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024 р. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 17670 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 46466,21 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить - 1900 грн Відповідачці було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23457123/887 від 02.01.2025 р. В зв`язку з викладеним позивач просить позов задоволити. Ухвалою від 27.01.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження. Представник відповідачки подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги частково: заборгованість за тілом кредиту в сумі 19 000 грн.; заборгованість за відсотками в сумі 19 950 грн. Врешті позову просить відмовити, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідачки подав клопотання, відповідно до якого розгляд справи просив проводити у їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 19.11.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 6198920 (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, отриманого від кредитодавця ТОВ «МІЛОАН» на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний [PERSON] у заявці на отримання кредиту. Відповідно до умов Договору № 6198920 від 19.11.2023 року, [PERSON] надано кредит у розмірі 19 000,00 грн строком на 105 днів з 19.11.2023 року (п. п. 1.2, п. п. 1.3 Договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04.12.2023р. (рекомендована дата платежу) (п. п. 1.3.1 Договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03.03.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п. п. 1.3.2 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.12.2023р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.03.2024р. (остаточного дня строку кредитування) (п. п. 1.4 Договору). Поряд з цим, згідно з п. 1.5. Договору, загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 6175.00 грн. в грошовому виразі та 94072.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 66025.00 грн. в грошовому виразі та 18193.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 25175.00 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 85025.00 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовнуреальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно п.п. 1.5.1 Кредитного договору комісія за надання кредиту: 1900.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Пунктом 1.5.2. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4275.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Пунктом 1.5.3. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 59850.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно з п. 1.6. Кредитного договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2,.2.3 цього Договору. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17 зазначила, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Крім того, Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а і за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31.10.2018 року (справа № 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У даному випадку, Договором укладеним між сторонами передбачається можливість пролонгації- п.2.3. Договору. п.п.2.3.1. Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3. Договору та розділом 6 Правил у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновленняпільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у цьому пункті. Якщо Позичальник здійснбє продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. п.п.2.3.2. Після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем до особистого кабінету Позичальника або в SMS-повідомленні та здійснити платіж передбачений цим п.2.3 Договору. Після здійснення Позичальником зазнченого платежу(ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюється пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, який, якщоце не суперечитьчинному законодавству, за формою та змістом може (не обов`язково) відрізнятись від додатку № 1 і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком. Виконання Позичальником лише частини дій передбачених попереднім абзацом цього пункту не призводить до пролонгації. У випадку, якщо Позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. Якщо Позичальник вчиняє необхідні для пролонгації дії після настання дати остаточного погашення заборгованості, такі дії зупиняють перебіг періоду прострочення до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду. В такому разі, новою датоюостаточного погашення є останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період. Ініціювання Позичальником продовження та/або поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для Позичальника. Оскільки Відповідачка 04.12.2023 кредит в сумі 19 000, грн. не повернула, продовжила пільговий період терміном на 7 днів зі сплатою комісії в розмірі 6% від суми наданого кредиту (1140 грн.), а також частково сплатила борг за тілом кредиту в розмірі 1330 грн. та проценти по кредиту в розмірі 1330 грн. вона продовжувала користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 1.5. Договору, з якими погодилася Відповідачка, нарахував проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору, комісія за надання кредиту: 1900.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Отже, чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, комісію за надання кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказане також стверджується Анкетою-заявою на кредит № 6198920 від 19.11.2023 року, графіком платежів, заявою на отримання кредиту, які є додатками до Договору про споживчий кредит № 6198920 від 19.11.2021 року та платіжним дорученням № 115613257 від 19.11.2019 року, з якого вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 19 000,00 грн. Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. ч. 3-6, ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Проте [PERSON] кредитного зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 10.03.2024 року в неї виникла заборгованість за Договором про споживчий кредит № 6198920 від 19.11.2023 заборгованість за тілом кредиту- 17 670 грн; за відсотками - 46 466,21 грн; заборгованість за комісією- 1900 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості представника позивача (а.с.17). Однак, з таким розрахунком суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року, тобто під час строку дії договору про споживчий кредит № 6198920 від 19 листопада 2023 року. Крім того, положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки договір про споживчий кредит № 6198920 від 19 листопада 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», після набрання чинності цим Законом, строк дії договору не закінчився та продовжувався, відтак положення цього закону застосовуються до даного кредитного договору, починаючи з дня набрання Законом законної сили. Як встановлено судом, сторона відповідача визнає факт укладення договору та отримання 19000 грн. кредитних коштів. Згідно з відомостей про щоденні нарахування та погашення відсотки за весь період кредитування, а саме: з 20.11.2023 до 10.03.2024 нараховувались в різному розмірі. Крім цього, як зазначалось вище позивачем зроблено пролонгацію пільгового періоду на 6 днів по ставці 1,5%, шляхом сплати комісії за продонгацію в сумі 1140 грн. Також з даних відомостей вбачається, що відповідачем 04.12.2023 року сплачено 1330 грн. тіла кредиту, 1330 грн. процентів по кредиту (а.с.16). Поданий представником відповідача розрахунок суми заборгованості не грунтується на Законі, а тому суд такий до уваги не бере. Розрахована судом сума заборгованості відповідача, враховуючи надані позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення виглядає наступним чином: - сума заборгованості по відсотках враховуючи пільговий період з 20.11.2023 до 04.12.2023 (розмір денної процентної ставки 1,5%) становить, 19000 *1,5/100 * 15 = 4275 грн. - 1330 грн. (сума погашених відповідачем 04.12.2023 року відсотків) = 2945 грн. - сума заборгованості по відсотках враховуючи пільговий період (пролонгація) з 05.12.2023 до 11.12.2023 (розмір денної процентної ставки 1,5%) становить, 17670 грн *1,5/100 * 7 = 1855,35 грн., - сума тіла береться 17670 грн., оскільки відповідачем 04.12.2023 погашено тіло кредиту в сумі 1330 грн. - сума заборгованості по відсотках з 12.12.2023 до 23.12.2023 (переддень набрання Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року законної сили) розмір денної процентної ставки згідно умов Договору 3,5% становить, 17670 грн *3,5/100 * 12 = 7421,4 грн. - сума заборгованості по відсотках з 24.12.2023 до 03.03.2024 (після набрання Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року законної сили позивачем самостійно з 05.01.2024 року застосовується розмір денної процентної ставки 2,3%), оскільки згідно Закону розмір перших 120 днів не може бути більшим ніж 2,5%, а кредитодавцем самостійно застосовано 2,3%, тому суд за даний період бере 2,3% становить, 17670 грн *2,3/100 * 71 = 28855,11 грн. Судом не береться до уваги період з 04.03.2024 по 10.03.2024 року, оскільки даний період виходить поза строки кредитування відповідача та матероіали справи не містять підписаних відповідачем Правил зазначених в п.2.3.1 Договору. Отже, загальна сума заборгованості відповідача по простроченим відсоткам становить 41075,86 грн.. Заборгованість по тілу кредиту - 17670 грн. Заборгованість по комісії - 1900 грн. 26.03.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК "Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступлено ТОВ «ФК "Кредит-Капітал» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК "Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до джоговору відступлення прав вимог № 104-МЛ від 26.03.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки за Договором про споживчий кредит № 6198920 від 19.11.2023 року. 02.01.2025 року за вих № 23457123/887, представниця ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» надіслала [PERSON] претензію для погашення кредитної заборгованості за Договором про споживчий кредит № 6198920 від 19.11.2023 року року перед кредитором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на суму 66 036,21 грн. Відповідно до ч.1 ст.512ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 визначено, що підставою для процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок чого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підставі договору факторингу позивач набув право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 6198920 від 19.11.2023 року. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідачка порушила умови договору, у результаті чого виник борг у розмірі 60645,86 грн, що підтверджується інформацією за укладеним договором щодо заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 60645,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17 670 грн; заборгованість за відсотками - 41075,86 грн; заборгованість за комісією- 1900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також слід стягнути 2228,61 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial