Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі\~позивач) звернулось до суду з позовною заявою до\~\~ [PERSON] (далі\~відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 21.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» (далі - Первісний кредитор/Товариство) та [PERSON] (далі - Відповідач) укладено договір № S-00016276 (ID Договору 22277) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису. В подальшому сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору № S-00016276 від 21.01.2022 року за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування по договору на 30 днів до 10.11.2022 р. (під 2,50% в день) Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор зобов`язується надати Відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором та докової угоди (п. п. 1.1., 2.1., 2.6. Кредитного договору). Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. Відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічного оператора платіжних послуг сервісу «Platon», якою повідомлено про успішність транзакції. В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору та додаткової угоди. 07.05.2024 року між Первісним кредитором (ТОВ «Фк «Гвадіана») та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «Фк «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1. Враховуючи встановлені договором умови загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № S-00016276 від 21.01.2022 року, становить 6564,00 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн - заборгованість по кредиту; 4564,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 21.01.2022 по 20.06.2022. 2936,00 грн сплата в рахунок заборгованості Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2000,00*2,5%*150 (днів) = 7500,00-2936,00=4564,00 грн - відсотки за користування кредитом. Таким чином, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00016276 від 21.01.2022 року, додаткової угоди та додатків до них припинилось на 90 календарний день починаючи з першого дня прострочення Договору відповідно до умов договору та паспорту споживчого кредиту. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № S-00016276 від 21.01.2022 року не погашена, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Гвадіана». Вимогами позову позивач просить стягнути з\~\~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (місцезнаходження: (м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 43453613) заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00016276 від 21 січня 2022 року у розмірі 6564 гривень 00 копійок, судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 3500,00 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»\~в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному\~статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст.\~247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 21.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гвадіана» та [PERSON] укладено договір № S-00016276 (ID Договору 22277) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор зобов`язується надати Відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п. п. 1.1., 2.1., 2.6. Кредитного договору). 11.10.2022 сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору № S-00016276 від 21.01.2022 року за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування по договору на 30 днів до 10.11.2022 р. (під 2,50 в день 912,50% річних) Кредитний договір та додаткова угода укладений у формі електронного документу та підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 3 Кредитного договору сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з частиною першою\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронного договору є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Одноразовий персональний ідентифікатор № F077382 направлено Відповідачу 21.01.2022 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання кредиту - +380636551914 та введено Позичальником у відповідне поле на сайті Первісного кредитора 21.01.2022 року. Одноразовий персональний ідентифікатор № F019923 направлено Відповідачу 11.10.2022 року на номер мобільного телефону вказаний ним в додатковій угоді до кредитного договору № S-00016276 від 21.01.2022 - +380636551914 та введено Позичальником у відповідне поле на сайті Первісного кредитора 11.10.2022 року. Таким чином, кредитний договір та додаткова угода підписані Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль) (Висновки Верховного Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61- 7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61- 16243ск20). Відповідно до Кредитного договору, підписуючи цей договір та додаткову угоду, Позичальник засвідчує, що він до підписання договору ознайомлений з умовами Договору та Правилами, Паспортом кредиту, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись. Згідно даних інформаційної довідки № 1265/05 від 13.05.2024 вбачається, що ТОВ «Платіжні системи» як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 21.01.2022 20:39:51 на суму 2 000,00 грн. на номер платіжної картки [NUMBER] . Номер транзакції в системі 34279-03888-53103. Опис: виплата кредиту за договором № S-00016276 [PERSON] 3723407794. 07.05.2024 між ТОВ «Фк «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № S-00016276 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.01.2022 у загальному розмірі 6564,00 грн., що підтверджується копією вказаного договору, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників та Реєстром боржників від 07.05.2024. Згідно з розрахунком, наведеним у позовній заяві, сума заборгованості відповідача за несплаченими відсотками за користування кредитом розрахована за процентною ставкою 2,5% за 150 днів в період з 21 січня 2022 року по 10 жовтня 2022 року (2000 х 2,5% х 150 днів = 7500,00 грн.-2936,00=4564,00 грн ). Таким чином, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № S-00016276 від 21.01.2022, що підтверджується договором факторингу № 1 від 07.05.2024 р., витягом з Реєстру прав вимог від 07.05.2024 та платіжною інструкцією, як доказ оплати права грошової вимоги згідно договору факторингу № 1 від 07.05.2024 р. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3\~ст. 1056-1 Цивільного кодексу України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, відповідно до умов Кредитного договору та паспорту споживчого кредиту стандартна процентна ставка становить 2,50% на добу, розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до Графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Сума процентів за користування кредитом, передбачена Додатком 1 до цього Договору, є дійсною за умови дотримання Позичальником строків сплати та/або суми платежу, передбачених цим Додатком 1 до цього Договору . У разі порушення строків сплати та/або суми платежу,передбачених Додатком1 до цього Договору,сума процентів за користування кредитом,яка підлягає сплаті, змінюється в залежності від суми залишку кредиту та строку користування кредитом без внесення змін до Додатку 1 до цього Договору (п.п. 2.6, 3.3. Кредитного договору). Згідно п.3.6 Кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно Додатку 1 до цього Договору не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п. 2.1. цього Договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування Позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. Між тим, паспорт споживчого кредиту, який підписано особисто Позичальником, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Так, Паспорт споживчого кредиту у Розділі 6 «Додаткова інформація» містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, встановлена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме: 2,50 % в день, нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 90-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Як зазначив в позовній заяві позивач, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим враховуючи встановлені договором умови загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № S-00016276 від 21.01.2022 року, становить - 6564,00 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн - заборгованість по кредиту; 4564,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 21.01.2022 по 20.06.2022. 2936,00 грн сплата в рахунок заборгованості Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2000,00*2,5%*150 (днів) = 7500,00-2936,00=4564,00 грн - відсотки за користування кредитом. Таким чином, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00016276 від 21.01.2022 року та додаткової угоди і додатків до них та припинилось на 90 календарний день починаючи з першого дня прострочення Договору відповідно до умов договору та паспорту споживчого кредиту. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № S-00016276 від 21.01.2022 року не погашена, що підтверджується довідкою ТОВ «Фк «Гвадіана». Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.6, ч. 1 ст.627 та ч. 1 ст.628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 12, 13\~статті 11Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, відповідно до якої «укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Таким чином, підписання відповідачем договору, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача відповідно до договорів факторингу, укладеному з первісним кредитором. Вказаний договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц,стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст.509, ч. 3 ст.526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. ст.598,599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 13\~ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором є обґрунтованими. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № S-00016276 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21 січня 2022 року укладеним між ТОВ «Фк «Гвадіана» та відповідачем, в розмірі 6564,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Із матеріалів справи убачається, що 23.08.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Деналі» укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч. 2ст.\~137\~цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: копію договору № 23/08/24 від 23.08.2024 про надання правничої допомоги; копію Додаткової угоди № 5 до даного договору, акт приймання-передачі наданих послуг № 73 до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.08.2024. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до договору № 23/08/24 від 23.08.2024 року про надання правничої допомоги позивачу під час розгляду вказаної справи було надано послуг на загальну суму 3 500,00 грн. Вказана сума послуг була оплачена позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № DI0073 від 15.11.2024. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет спору та значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на обґрунтованість та співмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 3500,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.\~\~ Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «Цикл фінанс» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № SUD170 від 25.11.2024. Враховуючи задоволення позовних вимог ТОВ «Цикл фінанс» у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial