Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. 12.09.2024 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 20.12.2024 року проведено підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. 10.02.2025 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно поданої позовної заяви [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,6595 га, кадастровий номер 1221084400:01:040:0292, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради Кам?янського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер 1221084400:01:040:0295, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради Кам?янського району Дніпропетровської області, яка належала померлій. Згідно з листом Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області від 31.05.2024 року відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером 1221084400:01:040:0295. В результаті поділу сформувались земельні ділянки з кадастровим номером 1221084400:01:040:0291 площею 2,6595 га, власником якої є [PERSON] , та з кадастровим номером 1221084400:01:040:0292 площею 2,6595 га, яка належала [PERSON] . За життя [PERSON] не оформила належним чином право власності на земельну ділянку. У зв?язку з чим, нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності на спадкове майно. У зв?язку з чим позивач не має можливості зареєструвати право власності на спадкове майно, що й стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд розглядати справу без її участі. Письмові пояснення суду не надала. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно та спадкування майна. Способом захисту порушених цивільних прав позивачами визначено визнання права власності на нерухоме майно, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . За життя, 21.09.2017 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла частину земельної ділянки кадастровий номер 1221084400:01:040:0295, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради, яка їй належала, [PERSON] . Зазначене майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2017 року. Згідно із зазначеним свідоцтвом про право на спадщину за законом власником іншої частини земельної ділянки кадастровий номер 1221084400:01:040:0295, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради є [PERSON] . Згідно з листом Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області від 31.05.2024 року відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером 1221084400:01:040:0295. В результаті поділу сформувались земельні ділянки з кадастровим номером 1221084400:01:040:0291 площею 2,6595 га, власником якої є [PERSON] , та з кадастровим номером 1221084400:01:040:0292 площею 2,6595 га, яка належала [PERSON] . За життя [PERSON] не оформила належним чином право власності на земельну ділянку. У зв?язку з чим, нотаріус постановою від 21.06.2024 року відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що за життя у [PERSON] виникло право власності на з кадастровим номером 1221084400:01:040:0292 площею 2,6595 га, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради Кам?янського району Дніпропетровської області, яка була сформована в порядку поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1221084400:01:040:0295. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.09.2017 року, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №49008820 від 07.09.2017 року та листом Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області від 31.05.2024 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України. Судом не встановлено підстав, які б свідчили про припинення права власності [PERSON] на спірне майно. Вирішуючи позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на вказану земельну ділянку суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що за життя, 21.09.2017 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла частину земельної ділянки кадастровий номер 1221084400:01:040:0295, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2017 року, що підтверджується копією заповіту від 21.09.2017 року. Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, заповіт є чинним. Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом та звернулась із заявою до нотаріуса про визнання за нею права на спадщину, тобто є такою, що прийняла спадщину. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємицею за законом є [PERSON] , донька померлої, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, не охоплене заповітом та на спірне спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті [PERSON] не встановлено. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи після смерті [PERSON] . Також суд приймає до уваги положення ст. 1223 ЦК України, згідно з якими право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, єдиним спадкоємцем на спірну земельну ділянку є позивач. Осіб, які за законом мають право на обов?язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, не встановлено. Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням наведених вище доводів та обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до обраного позивачем способом захисту порушених прав. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем - позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,6595 га, кадастровий номер 1221084400:01:040:0292, яка розташована на території Дніпровокам?янської сільської ради Кам?янського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Понесені судові витрати покласти на позивача, оскільки суд не встановив вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved