Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

04 липня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя: орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [PERSON] у період з 2013 року по 2020 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який згідно заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2020 року, яке набрало законної сили 20 серпня 2020 року, було розірвано. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні позивача. З часу розірвання шлюбу [PERSON] , як батько дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку сина: він не приймає участі у його виховані, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться життям дитини, не турбується про його відпочинок , оздоровлення та навчання. Також за останні 4 роки, [PERSON] взагалі не спілкувався із сином, не вітає його з днем народження та іншими святами. Байдужа поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню сина, а тому [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 липня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавала, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за її відсутності. Представник позивача - адвокат Петецька О.П. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву якою просить розгляд справи здійснити без її участі та участі позивача, позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно ст. 128 ЦПК України, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду та копія позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою про день, час та місце розгляду справи судом, яке призначене на 08 жовтня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 26 листопада 2024 року, 20 грудня 2024 року та 03 лютого 2025 року надіслано за останні відомим місцем проживання відповідача, були повернені до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток, а також відповідач викликався до суду шляхом публікації оголошення на веб - порталі судової влади України. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Висновок органу опіки та піклування підтримує, позов просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком для [PERSON] [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.2014 року. Згідно копії заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2020 року, яке набрало законної сили 20 серпня 2020 року, судом встановлено, що шлюб зареєстрований 16 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (актовий запис №54), розірвано. Факт розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] також підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00035675218 від 27.05.2022 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 18 травня 2022 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » та 18 травня 2022 року складено відповідний актовий запис №153. Згідно довідки №110/2023 від 01.06.2023 року виданої Старокостянтинівською ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, судом встановлено, що [PERSON] , учень 4-В класу в Старокостянтинівській ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, та батько - [PERSON] , за період навчання сина не відвідував батьківських зборів, позакласних заходів, не цікавився навчанням, тобто не брав участі у вихованні дитини. У відповідності до копії характеристики виданої директором Старокостянтинівського ліцею Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області іменні Михайла Семеновича Рудяка, судом встановлено, що [PERSON] навчався в 4-Г класі Старокостянтинівського ліцею ім. М.С.Рудяка з 16.11.2023 року, перейшов зі Старокостянтинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1. За час навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень. Мати, [PERSON] , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, правильно організовує дозвілля сина. Батько, [PERSON] , за час навчання учня в 4 класі ліцею з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 12.06.2024 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є здоровий, фізичний і психічний розвиток за віком, дитина проживає з мамою, матеріально побутові умови задовільні, на прийоми дитина приходить з мамою. Батько участі у виховані дитини не приймає. Відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ухиляється свідомо, без поважних на те причин. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] , копією виписки із медичної карти [PERSON] , довідкою №110/2023 від 01.06.2023 року, характеристикою виданою директором Старокостянтинівського ліцею Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області іменні Михайла Семеновича Рудяка. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує її, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини1 статті 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує її, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 04.07.2024 року №02-01/649 позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Оцінивши усі докази в їх сукупності, заслухавши покази учасників справи та пояснення свідків по справі, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина [PERSON] та не бажає займатись його вихованням і в майбутньому, а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача 1 211 грн. 60 коп., понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved