Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

20 січня 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 30 листопада 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також сторони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2024 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1639, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 15 травня 2018 року (а.с. 5). Від спільного життя у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 вересня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 897 (а.с. 12). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також сторони мають різні погляди на життя, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимоги в частині зміни прізвища позивача на її дошлюбне прізвище підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved