Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс», в особі керівника Романенка Михайла Едуардовича, звернулося до [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник товариства Романенко М.Е. зазначив, що 14.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102122641, відповідно до умов якого останньому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн. 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 03Т, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №102122641 від 14.03.2021. Згідно Договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021, сума боргу перед новим кредитором склала 64 500 грн., з яких: 15 000 грн. - заборгованість за тілом кредита; 49 500 грн. - заборгованість за відсотками. ТОВ «Діджи Фінанс», з метою досудового врегулювання спору, направив відповідачу Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс» та Досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №102122641 від 14.03.2021, зазначивши про порядок погашення заборгованості, але відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. З огляду на зазначене, ТОВ «Діджи Фінанс», в особі керівника Романенка М.Е., просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №102122641 від 14.03.2021 у розмірі 64 500 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі. Разом з тим зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден сплачувати борг, вказаний у позовній заяві, але частинами, протягом певного часу, оскільки знаходиться у важкому матеріальному становищі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 14.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102122641 шляхом підписання останнім анкети-заяви на кредит, на підставі якого відповідачу надані грошові кошти у розмірі 15 000 грн. на споживчі цілі, строком на 30 днів, з кінцевим терміном повернення 13.04.2021. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало повністю, про що свідчить платіжне доручення №25982822 від 14.03.2021. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 102122641від 14.03.2021 не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку станом на 12.06.2021 склала 64 500 грн., з яких: 15 000 грн. - заборгованість за тілом кредита; 49 500 грн. - заборгованість за відсотками. 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 03Т, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №102122641 від 14.03.2021. 27.09.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] направлено Досудову вимогу №3200318035-АВ про сплату заборгованості за кредитним договором №102122641 від 14.03.2021. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З огляду на викладені обставини, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №102122641 від 14.03.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] та відповідно до Договору відступлення прав вимоги №03Т від 23 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», в загальному розмірі 64 500 грн. Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1 3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження сплати судового збору представником позивача надано копію платіжної інструкції № 102122641 від 23.12.2024 у розмірі 2422 грн. 40 коп. Понесені витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією Договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.08.2024; Актом підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.09.2024; Детальним описом робіт від 30.09.2024 та їх вартістю, яка становить 6000 грн. та платіжною інструкцією №72 від 14.11.2024. Таким чином, враховуючи ціну позову, складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» усіх понесених позивачем судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Outcome: approved