Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 13 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] був укладений договір про позики № 4094044. 02 листопада 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 02-11/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило право вимоги до відповідачки. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свої зобов`язання. Оскільки відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконала, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 4094044 від 13 лютого 2022 року в розмірі 19533 грн. 14 коп., з яких 3800 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 15733 грн. 14 коп. сума заборгованості за відсотками, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно наявного в справі клопотання просив проводити розгляд справи у його відсутність (а. с. 88, 90). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась причини неявки суду не повідомила, подала суду заяву в якій просила проводити судовий розгляду її відсутність, позов визнала частково (а. с. 78, 89). Відповідачка 09 січня 2025 року подала суду відзив, який в порушення вимог ст.\~178 ЦПК України не був направлений позивачу. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року, до відповідачки застосовано заходи процесуального примусу у зв`язку з не направленням позивачу копії відзиву, і покладено на відповідачку обов`язок направити відзив позивачу. Але відповідачкою вказаний обов`язок не виконано, у зв`язку з чим судом відзив відповідачки не враховується при розгляді справи (а. с. 76-77, 81-82). З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 13 лютого 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ», як позикодавцем, та відповідачкою, як позичальницею, був укладений договір позики №4094044, відповідно до якого відповідачка отримала кошти в сумі 3800 грн. 00 коп. зі сплатою\~1,99\~відсотків в\~день за\~користування кредитом\~терміном на 18 днів (а. с. 19-22), зобов`язавшись повернути кошти та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. 02 листопада 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем укладено договір факторингу №02-11/2022, за яким ТОВ «МАНІФОЮ» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором №4094044 (а. с. 28-33). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №02-11/2022 від 02\~листопада 2022 року, переданих фактору клієнтом за договором вбачається, що за кредитним договором розмір заборгованості складає 19533 грн. 14 коп., з яких 3800 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 15733 грн. 14 коп. сума заборгованості за відсотками, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а. с. 19 зворот). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № 4094044 від 13 лютого 2022 року станом на 13 лютого 2024 року складає 19533 грн. 14 коп., з яких 3800 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 15733 грн. 14 коп. сума заборгованості за відсотками (а. с. 16-18). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки за кредитним договором № 4094044 від 13 лютого 2022 року заборгованості у загальній сумі 19533 грн. 14 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 8, 50). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561,\~1077,\~1082\~ЦК України;\~

Outcome: approved