Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач в\~особі свого\~представника звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою про\~встановлення родинних\~відносин,\~а саме\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] є\~рідною тіткою\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ а\~також про\~визначення \~ [PERSON] \~ додаткового\~строку в\~один місяць\~після набрання\~рішенням суду\~законної сили\~ для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~смерті [PERSON] .\~Позивач зазначав,\~що він\~звернувся до\~приватного нотаріуса\~СМНО Каблучко\~О.М.\~із заявою\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~але нотаріусом\~винесена постанова\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальних дій\~тих підстав,\~що позивач\~несвоєчасно подав\~заяву про\~прийняття спадщини\~за законом\~після [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~а також\~позивач не\~має можливості\~підтвердити факт\~родинних відносин\~з тіткою,\~оскільки \~втрачене свідоцтво\~про народження\~останньої,\~дата народження\~якої [INFO] . Вважала, що у зв`язку з військовою агресією та повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, введенням воєнного стану на всій території України, а також враховуючи те, що територія Сумського району перебуває під постійними обстрілами, починаючи з першого дня вторгнення і по теперішній час, позивач пропустив встановлений законом строк через те, що добросовісно помилявся, вважаючи, що він належним чином може прийняти спадщину після померлої тітки за законом, у зв`язку з призупиненням строків прийняття спадщини через військовий стан та є необмеженим у часі у зв`язку із змінами у чинному законодавстві, та зважаючи на те, що інших спадкоємців після [PERSON] , яка померла [INFO] немає. Крім того, останні роки рідна тітка проживала разом із позивачем, тому він добросовісно вважав, що фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання з нею та відсутністю інших спадкоємців. Крім того, позивач пропустив дуже незначний проміжок час, що підтверджує факт добросовісності і діях позивача. У судовому засіданні представник позивач позов підтримала повністю. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти встановлення родинних відносин, у наданні додаткового строку для прийняття спадщини заперечувала, оскільки, на думку представника відповідача, доказів поважності причин порушення строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачем не надано. Третя особа приватний нотаріус Каблучко О.М. у судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила справу слухати без її участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі,з`ясувавши правові позиції сторін, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] рідна тітка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Сумської міської ради, актовий запис №117. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Серед спадкового майна, яке залишилось на дату смерті [PERSON] : - земельна ділянка загальною площею 3,95 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (нині Сумської міської об`єднаної територіальної громади) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №675333 від 27.09.2002 року; - земельна ділянка загальною площею 1,26 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (нині Сумської міської об`єднаної територіальної громади) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №645426 від 27.09.2002 року; - житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №230 від 12.07.1989 року; - земельна ділянка загальною площею 0,0657 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №397902 від 17.08.2009 року; - земельна ділянка загальною площею 0,4370 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №397903 від 17.08.2009 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 04.02.1989 року секретарем виконкому Битицької сільської ради Сумського району Сумської області Бутенко Л.М. за р. №7, відповідно до якого заповідала все своє майно брату [PERSON] , батьку позивача. 16 січня 2001 [PERSON] було складено ще один заповіт, посвідчений секретарем виконкому Битицької сільської ради Сумського району Сумської області Бутенко Л.М. за р. №5, відповідно до якого заповідала сертифікат на земельну частку (пай) брату [PERSON] , батьку позивача. [INFO] помер [PERSON] батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС у місті Суми ПСМУ МЮ (м. Суми), актовий запис №2133. За життя [PERSON] спадщину після [PERSON] за заповітом не приймав. 19 листопада 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса СМНО Каблучко О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після [PERSON] , але нотаріусом винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав того, що Позивач несвоєчасно подав заяву про прийняття спадщини за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , а також позивач не має можливості підтвердити факт родинних відносин з тіткою, у зв`язку з тим, що втрачене свідоцтво про народження останньої, дата народження якої [INFO] . Відповідно до архівного витягу №Д-60 від 16.12.2024 року, наданого ДАСО щодо актового запису про народження [PERSON] , батьками зазначені: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відповідно до архівного витягу №Д-59 від 16.12.2024 року, наданого ДАСО щодо актового запису про народження [PERSON] , батьками зазначені: батько « [PERSON] …», мати « [PERSON] ». У зв`язку з давністю складання актових про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , неграмотності та необізнаності тих часів та осіб, які здійснювали складання актових записів, зазначені недоліки в вчинені актового запису призвели до некоректних написань прізвищ імен та по-батькові в графі батьків спадкодавців. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд при розгляді справи про встановлення відповідно до п.1.ст.273(п.1.ч.1.ст.315 ЦПК України в редакції від 28.11.2017 р.) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №638/18089/17 від 16.06.2021 року, доказами, що підтверджують\~факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Крім того, позивач та його представник вказують, що у зв`язку з військовою агресією та повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, введенням воєнного стану на всій території України, а також враховуючи те, що територія Сумського району перебуває під постійними обстрілами, починаючи з першого дня вторгнення і по теперішній час, позивач пропустив встановлений законом строк через те, що добросовісно помилявся, вважаючи, що він належним чином може прийняти спадщину після померлої тітки за законом, у зв`язку з призупиненням строків прийняття спадщини через військовий стан та є необмеженим у часі у зв`язку із змінами у чинному законодавстві, та зважаючи на те, що інших спадкоємців після [PERSON] , яка померла [INFO] немає. Крім того, останні роки рідна тітка [PERSON] проживала разом із позивачем, тому він добросовісно вважав, що фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання з нею та відсутністю інших спадкоємців. Крім того, позивач пропустив дуже незначний проміжок час, що підтверджує факт добросовісності і діях позивача. Також позивач весною та влітку 2024 року декілька разів перебував на стаціонарному лікуванні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22) зазначено, що: «Вирішуючи питання\~визначення\~особі\~додаткового строку,\~суд досліджує поважність причини пропуску\~строку для прийняття спадщини.\~Оцінка поважності причин пропуску\~строку\~звернення із заявою про\~прийняття спадщини\~повинна передусім стосуватися періоду від моменту відкриття\~спадщини\~й до спливу шестимісячного\~строку,\~встановленого законом\~для\~її\~прийняття.\~Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди\~для прийняття спадщини.\~Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного\~строку\~та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Безпідставне надання\~додаткового строку для прийняття спадщини\~є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли\~спадщину,\~а у випадку відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання\~спадщини\~відумерлою. У постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18) Верховний Суд\~додатково\~зазначив, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного\~строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України,\~для прийняття спадщини,\~суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи». Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень викладених в пункті 2\~Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"\~-не можуть вважатися поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, чи встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні наведеним роз`ясненням правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі №6-85цс12, від 4 листопада 2015 року по справі №6-1486цс15, а також постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №751/9305/16-ц, від 08.04.2019 у справі №143/1461/17 та від 11.04.2019 у справі 461/8700/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 провадження № 14-50цс24, колегія суддів зауважила, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з незнанням спадкоємця про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Враховуючи, що позивач не є спадкоємцем першої черги, то він і не повинен був ототожнювати себе з спадкоємцем взагалі та вчиняти будь які юридичні дії. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку позивач добросовісно помилявся щодо прийняття спадщини, оскільки він не є спадкоємцем першої черги, крім того на користь його батька був складений заповіт, і він вважав, що батько оформив свої спадкові права. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.76 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини та встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] .

Outcome: approved