Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

10.12.2024 року [PERSON] звернувся до суду з наведеним позовом в обґрунтування якого зазначав наступне. 21.12.2018 між ним та ПАТ «Перший український міжнародний банк» було укладено кредитний договір № 2001203281301. 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 49570 про звернення з нього (позивача) на користь ПАТ «ПУМБ» стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001203281301, укладеним 21.12.2018 на загальну суму 22 141, 42 грн. 18.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О., на підставі вищевказаного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження № 68218394. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», зокрема у відсутність даних про безспірність вимог, позивач просив визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя області від 11.12.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання на 10 год. 00 хв. 06.01.2025 р., яке в подальшому було відкладено на 09 год. 00 хв. 23.01.2025 р., та на 08 год. 00 хв. 06.02.2025 р. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2025 року за заявою [PERSON] , у справі вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68218394, що здійснюється на підставі виконавчого напису № 49570, вчиненого 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 22 141, 42 гривень, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О., до розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, додатково зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Враховуючи наведене, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у відсутність учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам наявним у ній, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Водночас за приписами ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ст. 200 ч. 3 ЦПК України). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі змісту виконавчого напису № 49570, вчиненого 24.12.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., звернено стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором № 2001203281301, укладеним 21.12.2018 між останнім та АТ «Перший український міжнародний банк», на користь останнього. При цьому, у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 29.04.2021 по 21.11.2021. Загальна сума заборгованості по кредитному договору складає 21 891 грн 42 коп., з якої заборгованість за сумою кредиту становить 3 434, 29 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 4 520, 13 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 13\~279, 26 грн., строкова заборгованість за процентами 657, 74 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача АТ «Перший український міжнародний банк» в розмірі 250, 00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. З постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. про відкриття виконавчого провадження № 68218394 від 18.01.2023 вбачається, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису № 49570 вчиненого 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., за вимогою про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 22 141, 42 грн. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.\~88\~вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~р.\~№ 662 було внесено зміни до цього Переліку. Зокрема, вказаний Перелік був доповнений після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, розділу: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. вказану постанову КААС від 22.02.2017 р. залишено без змін. Отже, на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису законодавством не було передбачено кредитних договорів, які вчинені у простій письмовій формі, серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, законодавство покладає на нотаріуса обов`язок перевірити такі підстави. Так, згідно з п. 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях висловлював правову позицію стосовно виконавчих написів, які вчинені нотаріусами після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Згідно з цією правовою позицією, якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки Верховного Суду містяться, зокрема, у постановах від 21.10.2020 р. у справі №172/1652/18, від 12.03.2020 р. у справі № 757/24703/18-ц. Зазначеним Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено наступні умови вчинення нотаріусами виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Глави 16 Розділу ІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Глави 16 Розділу ІІ цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Крім того, як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 19.03.2021 р. у справі № 750/3781/20, учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). В той же час, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. При цьому, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань, з матеріалів справи неможливо встановити чи стягувач взагалі надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Отже, аналізуючи наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи було підтверджено ті обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та які не оспорює відповідач, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас виходячи з положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605, 60 гривень. Крім того, у зв`язку із визнанням відповідачем позову і задоволенням позовних вимог щодо нього, з останнього підлягає стягненню на користь позивача 50 % від половини судового збору сплаченого при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, а саме у розмірі 302, 80 грн., а інші 50 % судового збору від половини судового збору сплаченого при зверненні з заявою про забезпечення позову до суду в розмірі 302, 80 грн., повертаються позивачу з державного бюджету. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 23.01.2025 року, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved