Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 04.09.2024 року надійшов позов Акціонерного товариства\~«Акцент-Банк»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 10.01.2023 року у розмірі 26\~681,23 грн. Представник позивача посилається на те, що 22.03.2021 року відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви від 10.01.2023 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. AT «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим у нього станом на 23.08.2024 року виникла заборгованість у сумі 26\~681,23 грн., з яких: - 19\~146,48 грн. заборгованість за кредитом; - 7\~534,75 грн. заборгованість по відсоткам. У зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, АТ «Акцент-банк» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Матеріали позову суддя отримала 05.09.2024 року. До суду 26.09.2024 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим по м. Одесі та Одеській області не значиться. З 24.09.2024 року по 27.09.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала на лікарняному, тому зазначену відповідь суддя отримала 30.09.2024 року. Ухвалою суду від 30.09.2024 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено дату судового засідання на 04.11.2024 року. У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці розгляд справи, призначений на 04.11.2024 року, відкладено на 13.12.2024 року. У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 31.01.2025 року. У судове засідання 31.01.2025 року сторони не з`явилися. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. (а.с. 4 зв.) Відповідач [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також не було надано. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 05.02.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту. Судом встановлено,\~що 10.01.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписав електронним підписом (УЕП) анкету-заяву. (а.с. 7). Анкетою-заявою визначено, що клієнт засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 030214c2d18ac533239d540b13a496c43758611343c4211e6202e3be36789efd91, що буде використовуватись клієнтом для вчинення правочинів та платіжних операцій. Клієнт визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на клієнта. Також в анкеті-заяві вказано, що [PERSON] ознайомився до укладення угоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Підписання даної анкети-заяви відповідачем не заперечується. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відповідачем згідно Заяви про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, яка відповідачем також підписана за допомогою УЕП, було ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Згідно довідки за картами [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки: - № [NUMBER] , строком дії до 12/2031; - № [NUMBER] , строком дії до 12/2031; - № [NUMBER] , строком дії до 12/2031; - № [NUMBER] , строком дії до 12/2031 . (а.с. 13 зв). Згідно довідки за лімітами [PERSON] за кредитним договором від 10.01.2023 року за період з 10.01.2023 року по 23.08.2024 року було встановлено: -10.01.2023 року кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн (ініціатор Клієнт); -10.05.2023 року кредитний ліміт збільшено до 5 000,00 грн (ініціатор Банк); -10.08.2023 року кредитний ліміт збільшено до 20 000,00 грн (ініціатор Банк); -22.08.2023 року кредитний ліміт зменшено до 19 200,00 грн (ініціатор Клієнт). (а.с. 14 зв.). AT «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору, що не спростовано відповідачем. Згідно виписки по картці [PERSON] за період з 10.01.2023 року по 23.08.2024 року, яка є первинним бухгалтерським документом, вбачається, що сума витрат за період: 90\~492,38 грн.; сума зарахувань за період: 64\~238,03 грн.; сума комісій: 2\~918,21 грн.; сума кешбеку: 0 грн (а.с. 10-12). Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с. 16-23), Тариф по картці «Зелена» (а.с. 23зв.-24) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «Акцент-Банк»). Судом з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 23.08.2024 року має заборгованість у сумі 26\~681,23 грн., з яких: - 19\~146,48 грн. заборгованість за кредитом; - 7\~534,75 грн. заборгованість по відсоткам. (а.с. 6). Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином суд вважає що позивач довів належним чином заборгованість відповідача за тілом кредиту у розмірі 19\~146,48 грн., що не спростовано належним чином відповідачем. Щодо процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд приходить до висновку, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір на споживчі цілі та отримав кошти, за користування якими передбачена відповідна процентна ставка. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала у борг позичальник), стягнути 7\~534,75 грн. заборгованість за відсотками. Згідно Паспорту споживчого кредиту від 10.01.2023 року, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису УЕП. (а.с. 8-9), процентна ставка фіксована, базова річна процентна ставка дорівнює 40,8 % річних, реальна річна процентна ставка дорівнює 49,34 % річних. Підписаний документ свідчить про ознайомлення відповідача з реальною процентною ставкою, а тому суд вважає, що позивач належним чином довів законність нарахування процентів за договором, а тому вимога про стягнення відсотків у розмірі 7\~534,75 грн. підлягає задоволенню. У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому стягненню підлягає заборгованість по кредиту у загальному розмірі 26\~681,23 грн. Доказів на спростування заборгованості відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved