Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності договору дарування від 10 вересня 2004 року. Вимогу мотивує тим, що 10 вересня 2004 року бабуся [PERSON] подарувала заявниці житловий будинок по [ADDRESS] . На той час заявниця була неповнолітньою і мала прізвище [PERSON] . Однак, в даному договорі ім`я заявниця записане як « [PERSON] », хоча правильне ім`я заявниця « [PERSON] ». Згодом бабуся померла, заявниця користується будинком. Однак, при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] отримала відмову у проведенні реєстраційних дій, оскільки містяться розбіжності в імені заявниці. Виправлення в договір дарування внести неможливо. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для розпорядження належним йому майном. В судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримує заявлені вимоги та просить справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення поданої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із п. 12 Постанови Пленуму ВСУ\~від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 10 вересня 2004 року укладений Договір дарування серії ВВК№967420, реєстровий номер 2297, посвідчений Піскуном С.М., завідуючим Ємільчинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, відповідно до якого «Дарувальник» [PERSON] передає у власність, а «Обдарована» [PERSON] приймає у власність житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , будинок номер сорок сім (а.с.6). Відповідно до договору обдарованою є [PERSON] , [INFO] . 19 жовтня 2004 право власності на житловий будинок ( [ADDRESS] ) зареєстрований на підставі договору дарування/ВВК/967420 р.2297/10.09.2004/Ємільчинська ДНК за [PERSON] (а.с.8). Заявник [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Ємільчинської селищної ради з заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Однак отримала рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій від 04.07.2024 №73952854 з огляду на те, що відповідно до договору дарування серії ВВК№967420 від 10.09.2004, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на даний будинок зареєстровано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Державним реєстратором встановлено факт зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » внаслідок реєстрації шлюбу 23.03.2021. Таким чином, встановлено, що власником будинку є [PERSON] , а заявник [PERSON] є неналежним заявником (а.с.9). Відповідно до відповіді Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області від 12.07.2024 виправити технічну помилку, а саме ім`я обдарованої з « [PERSON] » на « [PERSON] », допущену в тексті договору дарування житлового будинку від 10.09.2024 неможливо (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 26.11.1991, ім`я заявника [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України, картки платників податків (РНОКПП [NUMBER] ) ім`я заявника - [PERSON] . В той час в Договорі дарування серії ВВК№967420, реєстровий номер 2297, від 10.09.2004, посвідченому Піскуном С.М., завідуючим Ємільчинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, ім`я обдарованої зазначено як « [PERSON] ». Вказані обставини не викликають у суду сумніви щодо належності вищевказаного договору дарування [PERSON] , а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документу доведеним. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки на теперішній час в позасудовому порядку внесення змін щодо імені заявника у договір дарування, є неможливим, а встановлення факту належності даного договору є необхідним для захисту права власності заявника, суд вважає можливим задовольнити вимоги у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати понесені заявником не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved