Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) аліменти у зв`язку з навчання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням від 15 січня 2009 року Автозаводський районний суд міста Кременчука стягнув аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] остання досягла повноліття, а з 01 вересня 2021 року навчається на курсі денної форми навчання освітнього рівня бакалавр Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», закінчення навчання 30 червня 2025 року. [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, однак наявних у неї коштів не достатньо, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги відповідача. Ухвалою від 14 жовтня 2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у цивільній справі та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11 грудня 2024 року представник відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, до якого, зокрема, додав акт від 10 грудня 2024 року № 272, складений ТОВ «Житлорембудсервіс» про те, що [PERSON] дійсно не проживає з 2021 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] ; 18 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив. 20 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про витребування доказів, зокрема, інформації щодо навчання [PERSON] у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». 24 січня 2025 року представник відповідача подав заперечення (на відповідь на відзив), у якому, зокрема, поставив під сумнів додану до позовної заяви довідку про навчання [PERSON] , датовану Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» 01\~вересня 2021 роком. 28 січня 2025 року представник позивача подала пояснення щодо заперечень відповідача, а також надала довідку від 27 січня 2025 року №\~66-06-300/91, видану Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» про те, що [PERSON] є студенткою четвертого курсу заочної форми навчання, зарахована на перший курс денної форми навчання з 01 вересня 2021 року, переведена на заочну форму з 20 вересня 2022 року, термін навчання: з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року; довідка видана для пред`явлення до Автозаводського районного суду міста Кременчука. 31 січня 2025 року у судовому засіданні представник відповідача висловив заперечення щодо прийняття судом поданих представником позивача пояснень та доданих до нього матеріалів, посилаючись на порушення встановленого ЦПК України порядку їх подання. Ухвалою від 31 січня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука прийняв пояснення позивача; залишив без задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів; оголосив у справі перерву до 11 лютого 2025\~року. 06 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] , у якому вона просить суд долучити до матеріалів справи акт про встановлення фактичного місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . При цьому просить поновити строк для подання доказів, обґрунтовуючи поважність причин пропуску якого, посилається на подання нею разом із позовною заявою доказів спільного проживання реєстрацію матері та дитини за однією адресою, які відповідач поставив під сумнів, надавши суду акт про те, що дитина не проживає за місцем реєстрації. Оформлення поданого нею акта про встановлення фактичного місця проживання потребувало залучення третіх особі, представників ТОВ «Житлорембудсервіс» та безпосередньої участі позивача, яка працює та має малолітню чотирирічну дитину, тому отримати цей акт вона не мала можливості до 05 лютого 2025 року. У судовому засіданні 11 лютого 2025 року представник позивача підтримала заявлене 06 лютого 2025 року клопотання, задовольняючи яке суд виходив із обґрунтованості причин для поновлення строку його подання та відсутності відомостей про заперечення щодо задоволення цього клопотання з боку відповідача, представнику якого доставлено цей документ до електронного кабінету 07 лютого 2025 року о 10:52:40. Окрім того, представник позивача просила вважати заявлені вимоги про стягнення аліментів не з моменту початку навчання (01\~вересня 2021 року), а з моменту звернення з цим позовом до суду (26 вересня 2024 року). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечення щодо задоволення клопотання позивача від 06 лютого 2025 року не висловили. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд дійшов таких висновків. За правилами статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до частин першої, третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд установив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати, нове прізвище [PERSON] ). Відповідно до довідки від 16 лютого 2022 року №\~3327 за відомостями Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6); за інформацією з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №\~5316-1511637-2018 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Як убачається з довідки від 27 січня 2025 року №\~66-06-300/91, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] є студенткою четвертого курсу заочної форми навчання, зарахована на перший курс денної форми навчання з 01 вересня 2021 року, переведена на заочну форму з 20 вересня 2022 року, термін навчання: з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року; довідка видана для пред`явлення до Автозаводського районного суду міста Кременчука (а.с. 91). Так, на обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги відповідача на утримання їх спільної повнолітньої дитини, яка навчається у вищому навчальному закладі. При цьому як доказ наявності в неї права звернення з таким позовом, а саме проживання разом із дитиною, вона надала інформацію щодо їх реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] за однією адресою відповідач не заперечив та не спростував. Натомість надав суду акт від 10 грудня 2024 року № 272, складений ТОВ «Житлорембудсервіс» про те, що [PERSON] з 2021 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). Водночас позивач надала суду акт від 05 лютого 2025 року №\~318, складений ТОВ «Житлорембудсервіс», з якого вбачається, що [PERSON] проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 112). Суд не бере до уваги зазначені акти як такі, що мають суперечливу інформацію, натомість ураховує дані щодо місця реєстрації [PERSON] і позивача та виходить із підтвердження останньою права звернення з позовом про стягнення аліментів як того з батьків, з ким проживає дочка, передбачене частиною третьою статті 199 СК України. Також суд критично оцінює посилання відповідача щодо наявної в нього інформації про припинення навчання [PERSON] , які спростовуються довідками Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 01 вересня 2021 року №\~66-04-300/522 та від 27 січня 2025 року №\~66-06-300/91 (а.с. 15, 91). За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 199 СК України право на утримання припиняється лише у разі припинення навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №\~789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд ураховує працездатний вік [PERSON] , а також відсутність відомостей щодо неспроможності сплачувати аліменти через незадовільний стан його здоров`я, скрутне матеріальне становище. При цьому погоджується з доводами представника позивача про те, що сам факт наявності батьків, які досягли пенсійного віку, не підтверджують факту їх утримання останнім. Посилання ж на утримання дружини, яка внаслідок отриманих під час ДТП травм, потребує тривалого, коштовного лікування, не підтверджені жодними належними доказами, окрім виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №\~10578, з якої не вбачається, що остання у зв`язку з отриманими травмами стала непрацездатною, у зв`язку з чим потребує утримання. З огляду на наведе, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання дитини, яка потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. З урахуванням вимог статей 189, 191 та 199 СК України аліменти необхідно стягувати у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно від дня пред`явлення позову 26\~вересня 2024 року до 30 червня 2025 року, тобто закінчення навчання [PERSON] у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». Оскільки позивач відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України 08 липня 2011 року №\~3674-VI «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, витрати зі сплати судового збору згідно зі статтею 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved