Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Херсонський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] (далі - Відповідач) 04.09.2020 року звернулася до Херсонського міського центру зайнятості, правонаступником якого Херсонський обласний центр зайнятості (далі - центр зайнятості). Відповідачу було надано статус безробітного з 04.09.2020 р., призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 04.09.2020р. відповідно до ч. 1 ст.22 та ч.1 ст.23 Закону № 1533. У заяві про надання/поновлення статусу безробітного від 04.09.2020 р. [PERSON] засвідчила особистим підписом, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку та інших передбачених законом доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також ознайомлена з правами та обов`язками безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. З даним Індивідуальним планом працевлаштування безробітних від 04.09.2020р. відповідач ознайомлена, про що засвідчила особистим підписом. Допомога по безробіттю [PERSON] виплачувалась з 04.09.2020р. по 29.08.2021р. включно. За даними Державного реєстру застрахованих осіб, а саме: згідно даних ПФУ про періоди зайнятості особи було виявлено порушення умов перебування [PERSON] на обліку в статусі зареєстрованого безробітного, оскільки остання надавала послуги за договором цивільно-правового характеру з 01.05.2021 р. по 30.06.2021р. За результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, Херсонським міським центром зайнятості було складено акт № 191/р-3 від 25.10.2021р., яким встановлено, що в період перебування на обліку в статусі зареєстрованої безробітної [PERSON] не повідомила центр зайнятості про надання нею послуг за договором цивільно-правового характеру Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 01.05.2021р. згідно договору №10 від 11.05.2021p. Від Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі отримано копію цивільно-правового договору про надання послуг №10 від 11.05.2021р., укладеного між даним управлінням та [PERSON] . Чинності даний договір набрав 01.05.2021 року відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 даного договору. Також Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було повідомлено, що дійсно [PERSON] працювала за угодою ЦПХ у травні, червні та отримувала заробітну плату. Тобто, відповідач у період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного надавала послуги за цивільно-правовим договором Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та отримувала дохід. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.44 Закону № 5067 на безробітного покладається обов`язок інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині 1 статті 45 цього Закону. У результаті неповідомлення [PERSON] фахівців служби зайнятості про укладення цивільно-правового договору про надання послуг Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 01.05.2021р., відповідач безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримала допомогу по безробіттю у сумі 13493,57 грн. за період з 01.05.2021р. по 29.08.2021р., оскільки належала до зайнятого населення. Таким чином сума коштів, що підлягає поверненню складає 13493,57 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача допомогу по безробіттю в сумі 13493,57 грн. та понесені у справі судові витрати у сумі 3028 грн. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.05.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.04.2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу у відсутності представника, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. За наявності умов, визначених у ч. 1\~ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що [PERSON] (далі - Відповідач) 04.09.2020 року звернулася до Херсонського міського центру зайнятості, правонаступником якого Херсонський обласний центр зайнятості (далі - центр зайнятості). Відповідачу було надано статус безробітного з 04.09.2020 р., призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 04.09.2020р. відповідно до ч. 1 ст.22 та ч.1 ст.23 Закону № 1533. У заяві про надання/поновлення статусу безробітного від 04.09.2020 р. [PERSON] засвідчила особистим підписом, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку та інших передбачених законом доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також ознайомлена з правами та обов`язками безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. З даним Індивідуальним планом працевлаштування безробітних від 04.09.2020р. відповідач ознайомлена, про що засвідчила особистим підписом. Допомога по безробіттю [PERSON] виплачувалась з 04.09.2020р. по 29.08.2021р. включно. За даними Державного реєстру застрахованих осіб, а саме: згідно даних ПФУ про періоди зайнятості особи було виявлено порушення умов перебування [PERSON] на обліку в статусі зареєстрованого безробітного, оскільки остання надавала послуги за договором цивільно-правового характеру з 01.05.2021 р. по 30.06.2021р. За результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, Херсонським міським центром зайнятості було складено акт № 191/р-3 від 25.10.2021р., яким встановлено, що в період перебування на обліку в статусі зареєстрованої безробітної [PERSON] не повідомила центр зайнятості про надання нею послуг за договором цивільно-правового характеру Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 01.05.2021р. згідно договору №10 від 11.05.2021p. Від Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі отримано копію цивільно-правового договору про надання послуг №10 від 11.05.2021р., укладеного між даним управлінням та [PERSON] . Чинності даний договір набрав 01.05.2021 року відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 даного договору. Також Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було повідомлено, що дійсно [PERSON] працювала за угодою ЦПХ у травні, червні та отримувала заробітну плату. Тобто, відповідач у період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного надавала послуги за цивільно-правовим договором Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та отримувала дохід. У результаті неповідомлення [PERSON] фахівців служби зайнятості про укладення цивільно-правового договору про надання послуг Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 01.05.2021р., відповідач безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримала допомогу по безробіттю у сумі 13 493,57 грн. за період з 01.05.2021р. по 29.08.2021р., оскільки належала до зайнятого населення. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. За приписами статей 5,6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.44 Закону № 5067 на безробітного покладається обов`язок інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині 1 статті 45 цього Закону. Частиною 3 ст. 36 Закону № 1533 передбачено: «сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг». Укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг), застрахованою особою, яка має статус безробітної, є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, також не повідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про не виконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. З ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття є підставою для стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Однак, як встановлено під час розгляду справи, відповідач незаконно отриману допомогу по безробіттю не повернув. Під час розгляду справи позивачем доведено недобросовісність відповідача в отриманні допомоги по безробіттю, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач не повідомив центр зайнятості про факт того, що перебував у трудових відносинах, хоча був під підпис ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, в тому числі з обов`язком повідомити про працевлаштування. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2024 року повернуто позивачу надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. У порядку\~ст.141 ЦПК України\~на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2422,40 грн. судового збору. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали.

Outcome: approved