Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

06.08.2024 до суду звернувся позивач і просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.07.2007 уклав шлюб з відповідачкою, однак сімейне життя не склалося і рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.09.2018 шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 09.12.2020 місце проживання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визначено з матір`ю - [PERSON] . На утримання дітей з позивача стягувалися аліменти щомісячно, які сплачуються на користь матері. Сторони мають житловий будинок, який належить їм на праві спільної сумісної власності, за адресою: [ADDRESS] . Позивач у 2019 році створив нову сім`ю, з якою проживає за адресою : [ADDRESS] , працює трактористом в ТОВ сільськогосподарська агрофірма «Мрія». Від нового шлюбу має сина - [PERSON] , [INFO] . Старша донька сторін - [PERSON] , по досягненню 14 років, прийняла рішення проживати з батьком та з 01.01.2023 проживає з позивачем та його новою родиною. За рішенням суду від 16.10.2023 з [PERSON] припинено стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів її заробітку. З березня 2024 донька [PERSON] , [INFO] , також виявила бажання проживати з позивачем та його сім`єю. Позивач вважає, що проживання доньки [PERSON] разом з ним відповідає інтересам дитини, оскільки, він має стабільний заробіток, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, поряд з ним проживають його батьки, які мають з онучкою [PERSON] тісний родинний зв`язок. Натомість відповідачка, як вказує позивач, притягувалася судом до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, оскільки вчинила домашнє насильство щодо доньки [PERSON] . Відповідачка не бажає вирішити питання мирним шляхом, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 13.08.2024 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. 10.09.2024 від представника відповідачки надійшов відзив, в якому вказує, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві вказує, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з дітьми: донькою [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] . За час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони: порядна, турботлива, без шкідливих звичок, користується повагою серед товаришів та односельців. 04.09.2023 було проведено обстеження умов проживання [PERSON] та її родини Службою у справах дітей Чернеччинської сільської ради, складено акт про те, що умови проживання задовільні, для дітей створені належні умови проживання, мати забезпечує донькам належний психологічний та фізичний розвиток, на обліку в Службі у справах дітей родина [PERSON] не перебуває. Крім того, 04.07.2024 Службою у справах дітей Чернеччинської сільської ради складено акт про те, що родина тримає господарство, забезпечена продуктами харчування, має всю необхідну побутову техніку та всі умови для проживання дітей, одягом та їжею діти забезпечені. [PERSON] має дохід від ведення домашнього господарства, а також отримує соціальну допомогу на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї у сумі 2100 грн на місяць та отримує аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що відповідачка виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей та намагається врегульовувати як мати всі конфліктні ситуації з донькою [PERSON] , які в силу досягнення нею підліткового віку, подеколи виникають. Вказує, що питання місця проживання дітей вже вирішувалося судом у 2020 році, а позивачем у позові не наведено достатніх мотивів та обґрунтування необхідності визначення місця проживання доньки [PERSON] , якій скоро виповниться 14 років. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та письмові докази, судом було встановлено таке. Позивач в суді свої вимоги підтримав з мотивів, вказаних у позовній заяві. Зазначив, що його дії направлені на захист доньки. Він діє у співпраці з органом опіки та піклування. Дитина протягом п`яти років хоче жити з ним. Він є краще фінансово забезпеченим. Також зазначив, що відповідачка вчинила відносно дочки домашнє насильство та не має можливості утримувати дітей самостійно. Відповідачка в суді заперечувала проти позову, зазначила, що нею створені належні умови для дитини. [PERSON] не хоче вчитися та виконувати деякі доручення по господарству. Хоче позбутися контролю, тому прагне жити з батьком. Представник відповідачки у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що рішенням суду від 09.09.2020, яке набрало законної сили 09.12.2020 було визначено місце проживання [PERSON] разом з матір`ю. З того часу обставини суттєво не змінилися. Тому немає підстав для зміни місця проживання дитини. Дійсно був випадок домашнього насильства зі сторони відповідачки, але вона зробила для себе належні висновки та більше так вчиняти не буде. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. Малолітня [PERSON] в суді зазначила, що хоче проживати разом з батьком. Вона знайшла спільну мову із дружиною батька. А мама часом на неї кричить через невиконання нею певних обов`язків. Також погані відносини з вітчимом, і мама при цьому не підтримує її. Психолог [PERSON] , в присутності якої допитувалась дитина, зазначила, що вона є психологом у школі, де навчається [PERSON] . Мати приділяє достатньо уваги дитини, цікавиться навчанням, відвідує батьківські збори. [PERSON] підтримує дружні стосунки з однолітками. Прагне позбутися контролю матері. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є дружиною позивача. Дочка позивача від першого шлюбу [PERSON] хоче проживати у їх сім`ї. Вона каже, що вдома її ніхто не обіймає, не розмовляє з не. Завжди приїздить брудна, не купана. Взимку приїздила у кросівках. Старша донька позивача [PERSON] теж проживає у їх сім`ї. Чомусь доньки тікають від матері. Старша донька коли прийшла жити до них сказала, що не пробачить те, що зробила мама, а що конкретно зробила мама [PERSON] не зазначала. [PERSON] неодноразово жалілася на мале взуття, в неї покручені пальці на ногах. Свідок зазначила, що приділяє велику увагу урокам, допомагає [PERSON] робити домашні завдання. Також приходять дідусь і бабуся - батьки свідка, коли дітей ні з ким залишити. Конкретних обов`язків у дітей немає, головним є навчання і порядок у кімнаті. Також [PERSON] могла підкидати дрова в котел, чи розпалювала вона сама - свідку не відомо. Свідок [PERSON] в суді зазначив, що є рідним братом позивача. З позивачем зараз у неприязних стосунках через його брехливість. Позивач вижив відповідачку з будинку. Вона купила собі будинок у селі в Охтирському районі. Діти були голі і босі. Відповідач їм не допомагав. Свідок купував продукти для дітей, допомагав відповідачці. А позивач крав продукти харчування та зазначав, що він теж хоче їсти. [PERSON] любить батька. Однак після розлучення з [PERSON] позивач взагалі не спілкувався з їхніми дітьми, навіть не вітав [PERSON] з Днем народження. Позивач умовив відповідачку поговорити зі старшою дочкою [PERSON] , щоб та приїхала до нього погостювати. Коли [PERSON] поїхала, її налаштували проти матері, вона залишилася проживати у батька. [PERSON] потрібна була їм, щоб доглядати за меншим сином позивача від другого шлюбу. Тепер , коли [PERSON] вступила до училища, позивачу знадобилася нова нянька. Тому позивач хоче, щоб [PERSON] жила з ним. Позивач побив сина його нової дружини, через що той будучи ще неповнолітнім змінив місце проживання. Коли [PERSON] повертається додому після відвідин батька, вона грубо спілкується з матір`ю. позивач і його нинішня дружина працюють обоє і діти залишаються самі, їх ніхто не контролює. Також люди в селі казали, як [PERSON] в чотири години ночі поверталася додому. Також дівчата [PERSON] та [PERSON] дуже конфліктують між собою. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що вона є племінницею позивача, але з ним на даний час не спілкується. Товаришує з відповідачкою, спілкується з нею майже кожен день. Зараз [PERSON] хоче жити з батьком. Раніше говорила, що він поганий, навіть не привітав її минулого року з днем народження. Після приїзду від батька [PERSON] часто конфліктує з матір`ю. Скаржилася, що її сварила мама через те, що вона не хоче вчити уроки. Свідок [PERSON] в суді пояснила,що позивач є братом її чоловіка. Зазначила, що у позивача вдома не була. У відповідачки вдома задовільні умови для проживання дітей. Ще рік тому позивач не спілкувався з [PERSON] , навіть не поздоровив з днем народження. А зараз [PERSON] спілкується з батьком і після цього почала конфліктувати з матір`ю. Допитана в суді свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою відповідачки. Дочка свідка навчається в одному класі з [PERSON] , вони товаришують. Часто свідок і її дочка бувають у [PERSON] вдома для [PERSON] створені необхідні умови. Часом [PERSON] ображається на матір через те, що вона просить її, наприклад, помити посуд. Тоді [PERSON] каже, що жити з мамою не хоче і поїде до батька. [PERSON] не дуже хоче вчитися. Мати контролює цей процес, відвідує батьківські збори. При цьому батька в шкоді свідок ні разу не бачила. Коли батько приїздить забрати [PERSON] до себе, то часто між сторонами виникають конфлікти. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007 року, який був розірваний за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.09.2018 ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4) та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 09.09.2020 та з постанови Сумського апеляційного суду від 09.12.2020 місце проживання дітей визначено за [PERSON] ( а.с. 9-21, 22-27). Згідно з судовим наказом, виданого Тростянецьким районним судом Сумської області від 17.04.2018 (справа №588/1324/23) з відповідача стягувалися аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття (а.с. 8). Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 16.10.2023 з [PERSON] припинено стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягувалися на підставі судового наказу від 17.04.2018 ( справа №588/367/18) та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/5 частини від усіх видів її заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з виробничої характеристики та довідки - характеристики [PERSON] , він характеризується позитивно за місцем роботи та місцем проживання ( а.с. 28-29). Відповідно до довідки про доходи позивач працевлаштований у ТОВ «Агрофірма «Мрія» та має стабільний дохід ( а.с. 31). Встановлено, що позивачем укладено шлюб з [PERSON] та від цього шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6, 7). Відповідно з талоном - повідомленням єдиного обліку №2632 від 04.03.2024 [PERSON] звертався до органів поліції з приводу того, що 03.03.2024 о 21:20 зателефонувала донька [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , яка повідомила, що її побила матір [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за вище вказаною адресою з донькою ( а.с.32). Згідно з медичною довідкою, яка видана [PERSON] 04.03.2024 КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня», їй встановлено діагноз: забій м`яких тканин в ділянці правої лопатки, сліди гіперемії шкіри розміром 2,0 х 0,3 см та 3,0 х 0,3 см в ділянці між правою лопаткою та правою акселярною ділянкою, ймовірно від отриманої травми від 03.03.2024 ( а.с. 33). Як вбачається з довідки, виданої Хухрянським старостинським округом, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з доньками [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.60 зворот). Встановлено, що частина будинку, в якому проживає відповідачка разом з доньками, належить їй на підставі договору купівлі - продажу ( а.с. 63-64 ). Також на підставі договору купівлі - продажу їй належить частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 66-67, 68-69). Як вбачається з актів обстеження умов проживання Службою у справах дітей Чернеччинської сільської ради за місцем проживання [PERSON] та її доньок від 04.09.2023 та 04.07.2024, для проживання дітей створені належні побутові умови ( а.с. 70, 71-72). Відповідачка [PERSON] має позитивну характеристику, що підтверджується довідкою - характеристикою з місця проживання ( а.с.72 зворот). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 12.06.2024 відповідачка [PERSON] отримує соціальні виплати в сумі 2100 грн ( а.с. 73). Як вбачається з акту обстеження житлово - побутових умов за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] від 09.10.2024, житлово - побутові умови відповідають для проживання дорослих, дітей ( а.с.94). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Чернеччинської сільської ради від 05.12.2024 мати [PERSON] достатньо приділяє уваги вихованню дочки [PERSON] , зв`язок з лікарем та медичною сестрою підтримує тільки мати, в будинку матері для дитини створені всі необхідні умови для виховання та гармонійного розвитку, але дитина виявляє бажання проживати з батьком. В даному випадку при вирішенні питання щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] поклалися на розсуд суду ( а.с. 108 зворот - 109). Відповідно до характеристики [PERSON] , виданої Хухрянським ліцеєм, дівчинка навчається у 7 класі, школу без поважних причин не пропускає, під час дистанційного навчання потребує контролю, прагне позбутися контролю з боку мами, тому створює провокаційні ситуації в сім`ї. Мама постійно цікавиться навчанням та поведінкою доньки, здійснює контроль під час дистанційного навчання, часто спілкується з класним керівником по телефону, регулярно відвідує батьківські збори, консультується з психологічною та соціальним службами школи, реагує на зауваження, постійно надає посильну волонтерську допомогу для ЗСУ. Тато не приймає участі у вихованні доньки, жодного разу не поцікавився станом навчання та життя доньки у школі ( а.с. 119). Аналогічні відомості містяться у довідці №288 від 08.11.2024, виданої Хухрянським ліцеєм ( а.с. 120). Як вбачається з витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості щодо [PERSON] відсутні ( а.с. 120 зворот) Відповідно до довідки, виданої сімейним лікарем, [PERSON] дійсно займається здоров`ям обох дітей: [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 122 зворот). [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває, звернення з приводу надання психіатричної допомоги в КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» відсутні ( а.с. 123 зворот, 124). Згідно з актом обстеження умов проживання Службою у справах дітей Чернеччинської сільської ради за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] встановлено, що ознаки складних життєвих обставин у родині відсутні, мати не зловживає алкоголем, родина благополучна, мати належним чином виконує батьківські обов`язки та виявляє бажання, щоб її донька [PERSON] проживала нею ( а.с. 12 зворот - 125). З висновку Органу опіки та піклування Охтирської РДА щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування Охтирської РДА, ураховуючи думку дитини [PERSON] , вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком [PERSON] за адресою його проживання. ( а.с. 118-119). Актом обстеження житлово - побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 15.11.2024 встановлено, що для дітей створені належні умови для проживання та виховання. Було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] щодо місця її подальшого проживання, дівчина виявила бажання проживати разом із батьком за місцем його проживання в [ADDRESS] ( а.с. 131). Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з абз. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Згідно зі ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На момент розгляду справи [PERSON] не виповнилося 14 років. Відповідно до частин другої-четвертої статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Згідно з ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (дата підписання - 25 січня 1996 року, дата набрання чинності для України - 01 квітня 2007 року) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. На виконання вимог норми ст. ст. 160, 171 СК України, у судовому засіданні була опитана дитина [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що бажає проживати з батьком. Як зазначено у постанові ВС від 9 листопада 2020 року у справі № 487/7241/18 (провадження № 61-22623св19), визначаючи місце проживання дитини, суд може врахувати її думку щодо проживання з одним із батьків, проте згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо вона не буде відповідати і сприяти захисту прав та інтересів дитини. Аналогічні позиції висловлені у постанові КЦС ВС від 27 листопада 2019 року у справі № 400/829/17, постанові КЦС ВС від 24 жовтня 2018 року у справі № 487/545/17-ц, постанові КЦС ВС від 24 жовтня 2019 року у справі № 585/2392/18. У постанові ВС від 22 грудня 2021 року у справі № 554/1124/20 (провадження № 61-18504св21) зауважено, що озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про визначення місця її проживання, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, наприклад таких, як тривалий час проживання дитини з одним із батьків без можливості повноцінного спілкування з тим із батьків, з ким дитина не проживає. А у постанові ВС від 18 грудня 2019 року у справі № 523/13088/17 (провадження № 61-45478св18) зауважено, що одне лише бажання дитини проживати з батьком не може бути безумовною підставою для зміни її місця проживання. Отже, судами всебічно приділяється увага думці дитини та висловленим нею бажанням, ці питання з`ясовуються на підставі різних доказів, в тому числі, шляхом опитування дитини. При цьому, суди зважають і на різноманітні супутні фактори, які можуть мати вплив на висловлений дитиною інтерес, а тому думка дитини не є абсолютною та оцінюється у сукупності із іншими доказами. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Питання про визначення місця проживання дитини вирішується судами з урахуванням всіх фактичних обставин, які майже у кожному спорі є специфічними. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятись поглядам та думці дитини у відповідності з її віком і зрілістю. При з`ясуванні думки дитини доцільно зважати на те, що оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин може бути необ`єктивною та зумовленою різними важелями впливу. У зв`язку з цим, законодавець передбачив право суду постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (частина третя статті 171 СК України). Згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що і позивачем і відповідачкою створені належні умови для проживання та виховання дитини. Суд вважає, що на користь того, що дитина має проживати з матір`ю свідчить фактичне проживання дитини з матір`ю. За місцем проживання [PERSON] має сталі соціальні зв`язки з матір`ю та молодшою сестрою [PERSON] . Дитина має постійне місце навчання, певне коло спілкування. На користь проживання дитини з батьком свідчить висловлена дитиною думка. Однак, аналізуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що таке бажання дитини пов`язане з прагненням Євгенії позбутися контролю з боку мами, як про це зазначив шкільний психолог. Зазначене узгоджується з поясненнями самої неповнолітньої, показаннями свідків та характеристикою з місця навчання про те, що непорозуміння з матір`ю відбуваються у зв`язку з небажанням Євгенії вчити уроки чи виконувати домашні обов`язки. Суд також не погоджується з висновком органу опіки та піклування Охтирської РДА про доцільність проживання доньки з батьком, оскільки такий зроблено виходячи виключно з думки дитини. Не залишилось поза увагою суду притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за домашнє насильство в сім`ї. Однак враховуючи, що це був одиничний випадок, та мати усвідомила свою винуватість, розкаялася у вчиненому, суд не вважає його таким, що неодмінно свідчить про необхідність зміни місця проживання дитини. Також із характеристикою з місця навчання судом встановлено, що через контроль з боку матері, [PERSON] створює провокаційні ситуації в сім`ї. Мати постійно цікавиться навчанням та поведінкою доньки, здійснює контроль під час дистанційного навчання, часто спілкується з класним керівником по телефону, регулярно відвідує батьківські збори, консультується з психологічною та соціальним службами школи, реагує на зауваження. Тато жодного разу не поцікавився станом навчання та життям доньки у школі. Встановлені судом обставини справи свідчать що проживання дитини в сім`ї з матір`ю відповідає найкращим інтересам малолітньої. За таких підстав, суд вважає необхідним відмовити в задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed