Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Симоненко Тарас Вікторович 25.11.2024 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на момент смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. За життя нею було складено заповіт, яким остання зробила наступне розпорядження на випадок свої смерті: все належне їй за життя майно та все те на що вона буде мати право заповіла позивачу [PERSON] . Оскільки, позивач здійснила поховання бабусі, тому вважала, що автоматично вступила у право спадкування її майна, однак після звернення з цього приводу до нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану пропуском позивачем визначеного законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивачу не було відомо про наявність заповіту, складеного [PERSON] на її користь. На підставі вищенаведеного, представник позивача просить суд визначити додатковий строк (3 місяці) для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві при розгляді справи покладається на розсуд суду. Від третьої особи приватного нотаріуса Черненко О.О. до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , [INFO] (а.с.9-15). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце смерті: с. Малоселецькеа, Лубенський район, Полтавська область (а.с.16). Відповідно до заповіту від 16.11.2012 року [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Малоселецьке, Оржицький район, Полтавська область, РНОКПП [NUMBER] , проживає в с. Малоселецьке, Оржицький район, Полтавська область, на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла онуці [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Згідно довідки №15.1.1-15/181 від 07.11.2024 виданої виконавчим комітетом Оржицької селищної ради [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована і проживала за адресою [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . На погосподарському номері крім покійної у будинку на час її смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.17). Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. постановою від 12.11.2024 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , так як вона в установлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини та зазначила, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с.21). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, оскільки остання після смерті своєї бабусі, будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказувала, що вона не знала про існування вищевказаного заповіту, тому не змогла вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права» (зазначена позиція висвітлена у постанові Касаційного цивільного суду від 21.09.2020, у справі № 130/2517/18). Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, як спадкоємця майна [PERSON] , а також наведені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті\~ [PERSON] , терміном 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved