Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода №С-001-019973-18-980. Відповідно до умов договору кредиту банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 3000 грн., та відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту платіжну карту MasterCard. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних, а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути його разом з іншими платежами. Крім того, 12.09.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода №С-001-033089-18-980. Відповідно до умов договору кредиту банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 5000 грн., та відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту платіжну карту MasterCard. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% річних, а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути його разом з іншими платежами. Крім того, 12.09.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода №С-001-033108-18-980. Відповідно до умов договору кредиту банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 5000 грн., та відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту платіжну карту MasterCard. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних, а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути його разом з іншими платежами. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитних договорів порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув кредитні кошти, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними договорами №С-001-019973-18-980 від 03.04.2018 року, №С-001-033089-18-980 від 12.09.2018 року та №С-001-033108-18-980 від 12.09.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, представник ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами: №С-001-019973-18-980 від 03.04.2018 року в сумі 8651,80 грн., №С-001-033089-18-980 від 12.09.2018 року в сумі 12856,53 грн., та №С-001-033108-18-980 від 12.09.2018 року в сумі 15312,23 грн., судовий збір в сумі 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 21000,00 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] тричі у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, приходить до наступного. Як встановлено судом, 03.04.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-019973-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.2 зазначеного договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок) № [NUMBER] , операції з яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World. Згідно п. 3 договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється в розмірі 200 000,00 грн. (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладання Угоди, становить 3000,00 грн. (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних (п.п.3.3. Договору). Відповідно до п.6 зазначеного договору сторони погодилася, що позовна давність за спорами, що випливають з Угоди, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів) тощо, становить 10 років. Згідно паспорту споживчого кредиту від 03.04.2018 року, строк кредитування складає 12 місяців. Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 3000,00 грн., а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього договору. Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою по кредитному рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 03.04.2018 року по 19.12.2023 року, із змісту якої також вбачається, що в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснював своєчасно та в повному обсязі щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту, процентів, комісії та інших виплат, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, своєчасно не сплачував заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року у нього виникла заборгованість у розмірі 8651,80 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 2974,99 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 5676,81 грн. Крім того, 12.09.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-033089-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.2 зазначеного договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок) № [NUMBER] , операції з яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World. Згідно п. 3 договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється в розмірі 200 000,00 грн. (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладання Угоди, становить 5000,00 грн. (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних (п.п.3.3. Договору). Відповідно до п.6 зазначеного договору сторони погодилася, що позовна давність за спорами, що випливають з Угоди, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів) тощо, становить 10 років. Згідно паспорту споживчого кредиту від 12.09.2018 року, строк кредитування складає 12 місяців. Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн., а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього договору. Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою по кредитному рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 12.09.2018 року по 19.12.2023 року, із змісту якої також вбачається, що в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснював своєчасно та в повному обсязі щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту, процентів, комісії та інших виплат, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, своєчасно не сплачував заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року у нього виникла заборгованість у розмірі 12856,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7856,53 грн. Також, 12.09.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-033108-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.2 зазначеного договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок) №26206006557690, операції з яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World. Згідно п. 3 договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється в розмірі 200 000,00 грн. (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладання Угоди, становить 5000,00 грн. (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних (п.п.3.3. Договору). Відповідно до п.6 зазначеного договору сторони погодилася, що позовна давність за спорами, що випливають з Угоди, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів) тощо, становить 10 років. Згідно паспорту споживчого кредиту від 12.09.2018 року, строк кредитування складає 12 місяців. Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн., а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього договору. Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою по кредитному рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 12.09.2018 року по 19.12.2023 року, із змісту якої також вбачається, що в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснював своєчасно та в повному обсязі щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту, процентів, комісії та інших виплат, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, своєчасно не сплачував заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року у нього виникла заборгованість у розмірі 15312,23 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 4938,81 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 10373,42 грн. 19.12.2023 року між Акціонерне товариство «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив), а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ»» прийняв права вимоги за кредитними договорами №С-001-019973-18-980 від 03.04.2018 року, №С-001-033089-18-980 від 12.09.2018 року, та №С-001-033108-18-980 від 12.09.2018 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. За таких обставин, до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за кредитними договорами №С-001-019973-18-980 від 03.04.2018 року, №С-001-033089-18-980 від 12.09.2018 року, та №С-001-033108-18-980 від 12.09.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги по суті суд приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч.1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідачем [PERSON] не виконані зобов`язання, визначені кредитними договорами, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за користування грошима. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для його задоволення в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 21 000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: копію договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; копію додаткової угоди №1/1 до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; акт прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 05.09.2024 року; платіжну інструкцію в національній валюті №918 від 05.09.2024 року на суму 182\~000,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16). Суд, оцінив співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи, складність справи, час, обсяг, ціну позову та значенням справи для сторони, з урахуванням задоволення позову, вважає, обґрунтованим і співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн., відповідно до ст.141 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial