Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

07 січня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про\~розірвання\~шлюбу. Позов мотивовано тим, що 23.10.2021 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис №90. У шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, стосунки між сторонами погіршилися, постійні сварки, позивач та відповідач виявилися різними за характером та поглядами на життя, і тому подальше спільне проживання між сторонами стало неможливим. Однак, основною причиною розлучення є ігроманія (ігрова залежність) відповідача, через яку у сім`ї виникли певні труднощі. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, мають різні погляди на життя, окремі джерела фінансового доходу і тому подальше спільне життя між ними неможливе. Позивач вважає, що сім`я розпалась, примирення між сторонами є неможливим, а тому немає жодного сенсу на надання часу на примирення. Враховуючи наведені вище обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09:00 годину 07 лютого 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Висловився, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти них. З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 23.10.2021 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис №90. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 23.10.2021 (а.с. 11). [INFO] в місті Київ народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 грудня 2023 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями статтей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі -СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд вважає за необхідне розподілити судові витрати згідно з вимогами статтей 141,142 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір»: стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн та зобов`язати ГУ ДКСУ у Вінницькій області повернути [PERSON] 50% сплаченого судового збору відповідно до квитанції №ФЗ51-400М-07РЕ-К48К від 26.12.2024 в сумі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved