Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.04.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 28. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що 19.04.2010\~вона зареєструвала\~шлюб з\~ [PERSON] .\~За час шлюбу у них народилося троє дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на сімейне життя, та вже тривалий час відсутності спільного проживання їхні шлюбні відносини припинили своє існування. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою суду від 02.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12.09.2024 відповідачем було подано відзив, з якого вбачається, що відповідач просив задовольнити заяву про надання строку на примирення строком на 6 місяців. Відповідно до ухвали суду від 02.10.2024 подружжю надано строк для примирення терміном на чотири місяці та зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом, тобто до 02.02.2025. Ухвалою суду від 03.02.2025 поновлено провадження у справі. 06.02.2025 позивачем було подано до суду заяву, в якій остання зазначила, що з відповідачем вони до примирення не дійшли, а тому просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між ними. Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзив у встановлений строк суду не надав. Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрували шлюб\~19.04.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2010. Після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з копіями свідоцтв про народження серій [NUMBER] від 02.11.2018, [NUMBER] від 22.06.2011, [NUMBER] від 15.08.2017, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог чинного законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, мотивів та причин подання позову, відсутність зацікавленості з боку відповідача щодо збереження шлюбу та відсутність з його боку будь-яких пояснень, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Щодо витрат на професійну правничу допомогу необхідно зазначити таке. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду надано: договір про надання правової допомоги; розрахунок судових витрат; акт виконаних робіт; квитанцію №332169 від 22.07.2024, згідно якої [PERSON] звернулась за наданням правової допомоги по оформленню позовної заяви про розірвання шлюбу до адвоката - Пилипчука В.О., у зв`язку з чим заплатила гонорар у розмірі 2500 грн. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, складність справи, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, приймаючи до уваги те, що відповідач у своїєму відзиві просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення із нього витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 2000 грн.

Outcome: approved