Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

10.07.2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які 13.12.2024 року уточнив та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , за життя заповіт не залишала. Спадкоємцем першої черги після [PERSON] є її донька [PERSON] , яка являється матір`ю позивача, яка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. За життя [PERSON] спадщину не оформила. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка заповіт не залишила. Чоловік спадкоємця [PERSON] та позивач на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, однак [PERSON] у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України заявив про відмову від прийняття спадщини, а в силу ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують введення в експлуатацію житлового будинку, відсутністю відомостей щодо реєстрації права на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що на підставі договору забудови, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 05.06.1959 року за реєстром № 1-2891 [PERSON] , дружиною якого є [PERSON] , належить незакінчений будівництвом з виконанням будівельних робіт на 95 відсотків житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] належить: - незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр № 2-3575 від 28.07.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., що також підтверджено довідкою №25, виданою 07.01.2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79330432 від 28.11.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 26.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 07.08.1982 року відділом РАЦС м. Ізмаїл, відповідно якому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено розділом реєстрації громадян домової книги, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр № 2-3575 від 28.07.2004 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., що також підтверджено довідкою №25, виданою 07.01.2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ» належав померлій [INFO] матері спадкоємця [PERSON] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.03.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79485372 від 10.12.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON] , що підтверджено про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 07.08.1982 року відділом РАЦС м. Ізмаїл; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.11.1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльської міської ради. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено розділом реєстрації громадян домової книги, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України відмовився від прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою про відмову від спадщини, зареєстрованої 26.04.2021 року за № 80, засвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком М.М. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренка М.М №91/02-14 від 23.02.2024 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують введення в експлуатацію указаного житлового будинку, відсутністю відомостей щодо реєстрації права на спадкове майно, набуття прав на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved