Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника-адвоката Шипіцина О.В. звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання доньки. Вимоги позову мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.09.2012. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] . Позивач 07.05.2014 зареєструвала шлюб з [PERSON] , від якого мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2014 року відповідач припинив фінансово підтримувати позивача та їх спільну доньку, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання донькою освіти. Зазначає, що донька раніше відвідувала бально-спортивні танці, при цьому у зв`язку з війною гуртки не відвідує, проте самостійно займається спортом. У родині теплі і дружні відносини, а між дітьми налагоджений соціальний та родинний контакт між собою. У зв`язку з самоусуненням відповідача від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 20.06.2024 справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2024 матеріали цивільної справи № 754/8686/24 передано до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю. 18.09.2024 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва прийнято справу до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 14.01.2025 ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач скористався правом надання відзиву, у відповідності до якого частково визнав позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав, щодо стягнення аліментів - заперечував. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому у поданому до суду відзиві просив ухвалити рішення за його відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в ході розгляду заяви від представника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява про здійснення розгляду справи у відсутності їх представника та ухвалити рішення в інтересах дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , котрий являється чоловіком позивача, надав пояснення та підтвердив, що відповідач, як батько, не приймає участі у житті і вихованні дитини, не спілкується з донькою та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Він вважає [PERSON] своєю донькою, яка і називає його папою. В судовому засіданні, в присутності психолога [PERSON] була почута дитина - неповнолітня [PERSON] , котра зазначила, що проживає разом з матір`ю, вітчимом та братами, при цьому з батьком [PERSON] не спілкується, оскільки останній не телефонує їй, не проявляє жодного інтересу до її життя. Також вказала на те, що має повноцінну родину, має теплі і добрі стосунки з вітчимом та братиками. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2012 року по справі № 2-4858/12. Від шлюбу сторони мають спільного доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.04.2012. Позивач разом з чоловіком [PERSON] , неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , та малолітніми синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Військово-медичного управління Служби безпеки України в місті Києві, неповнолітня [PERSON] перебуває на медичному обліку з серпня 2013 року. При цьому на прийом дитина приходить у супроводі матері [PERSON] . З довідки № 176, виданої 27.05.2024 директором Спеціалізованої школи I-III ступенів № 250 з поглибленим вивченням математики Деснянського району міста Києві (спеціалізована школа № 250) вбачається, що батько учениці 9-В класу [PERSON] , [PERSON] з 01 вересня 2018 року по дату видачі довідки не цікавився успішністю дитини, з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та не спростовано під час судового розгляду, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не забезпечує дитину матеріально, не спілкується та не цікавиться її життям. При цьому, відповідачем у поданому до суду відзиві частково визнано позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Також в матеріалах справи міститься заява [PERSON] , посвідчена 15.11.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О., відповідно до якої [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , а також надає згоду на усиновлення [PERSON] громадянином [PERSON] . Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Відповідно до висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування від 29.11.2024 № 102-5079, неповнолітня [PERSON] , [INFO] надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації свої пояснення , в яких зазначила , що позовну заяву матері підтримує, бо батько не приймає участі в її житті та не спілкується з нею. Мати дітей, [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON] , неповнолітньою донькою [PERSON] та малолітніми синами - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві та фахівцем із соціальної роботи проведено за адресою: [ADDRESS] проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання [PERSON] , [INFO] створені. У дитини окрема кімната, наявне спальне місце, шафа для одягу, ноутбук для занять, а також дитячі речі відповідно до віку дитини. Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Варто зазначити, що в процесі розгляду справи не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов`язки по вихованню дитину. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та його потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, а саме суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1 211,20 грн., сплаченого останною за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав. Зокрема, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивача було звільнено відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved