Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Херсонський міський центр зайнятості звернувся в суд з цим позовом до [PERSON] про стягнення коштів допомоги по безробіттю у сумі 4314,52 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що до Херсонського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулась [PERSON] та 24.03.2020 року подала заяву про надання статусу безробітного і заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю. Згідно поданих [PERSON] документів та пред`явлених заяв Центром зайнятості були прийняті рішення надати [PERSON] статусу безробітної з 24.03.2020 року та призначити допомогу по безробіттю з 24.03.2020 року, виплату якої розпочати з 24.03.2020 року. З правами та обов`язками зареєстрованого безробітного [PERSON] ознайомлена 24.03.2020 року, що підтверджується особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного від 24.03.2020 року. Згідно даних Пенсійного Фонду України про періоди зайнятості особи, отриманих в результаті інформаційного обміну, [PERSON] в період перебування на обліку в Центрі зайнятості надавала послуги за цивільно- правовим договором. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067 проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та встановлено, що в період перебування на обліку в Центрі зайнятості [PERSON] 14.07.2020 р. уклала з ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» договір на виконання робіт за яким надавала послуги з 14.07.2020 р по 15.07.2020 р. Про укладання договору з [PERSON] повідомило ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» своїм листом від 16.09.2020 р №112 . За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 22.09.2021 р. № 105/р-4. Як зазначає позивач, [PERSON] , приховавши факт зайнятості в ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» в період знаходження на обліку в статусі безробітного, порушила приписи ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІП, внаслідок чого незаконно отримала допомогу по безробіттю за період з 14.07.2020 р. по 20.08.2020 р. в розмірі 4314,52 грн. 29.09.2020 року при проведенні прийому у Херсонському міському центрі зайнятості [PERSON] були надані роз`яснення з питань чинного законодавства щодо припинення реєстрації безробітної, а також надано акт №105/р-4 розслідування страхових випадків для ознайомлення, однак особа відмовилась ставити на ньому свій підпис. Про що складено акт про відмову підписання акту від 29.09.2020 року. Наказом центру зайнятості від 06.10.2020 № НТ201006 відповідно до Закону № 1533 прийнято рішення про повернення гр. [PERSON] виплати за період з 14.07.2020 р. по 20.08.2020 р., у розмірі 4314 грн. 52 коп. Про необхідність повернення виплати по безробіттю Відповідача було повідомлено листом з рекомендованою кореспонденцією та направлено претензію від 06.10.2020 № 2120/06/3358/20 щодо відшкодування матеріальної шкоди та запропоновано добровільно повернути кошти Центру зайнятості, проте у добровільному порядку переплачені кошти допомоги нею не повернуті. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] на користь Херсонського міського центру зайнятості грошові кошти в сумі 4314 (чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 52 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. За результатами розгляду вищевказаного спору 17.05.2022 року Котовським міськрайонним судом Одеської області було винесене заочне рішення про задоволення позову Херсонського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 року задоволено вимоги заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 року по цивільній справі № 505/3402/21 за позовом Херсонського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів, скасовано заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 07.11.2024 року залучено до участі у справі правонаступника Херсонського міського центру зайнятості Херсонський обласний центра зайнятості. Від представника Херсонського обласного центру зайнятості до суду 15.11.2024 року за вх.№15523 надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначила, що доводи відповідачки стосовно працевлаштування у ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» за направленням служби зайнятості не знаходять свого підтвердження. Фактично відповідач від спеціаліста центру зайнятості дізналась про наявність вакансії, проте оформлення трудових відносин та прийняття відповідача на роботу за направленням центру зайнятості не відбулось про що свідчить відсутність відповідних відміток на корінці-направленні на працевлаштування. Натомість, між роботодавцем і відповідачем було укладено строковий договір цивільно-правого характеру на виконання певного обсягу робіт, що є обставиною припинення реєстрації безробітного про яку відповідач зобов`язана була повідомити службу зайнятості і не зробила цього а відтак відповідачкою допущено умисне невиконання своїх обов`язків і зловживання ними. Відповідачкою [PERSON] 29.11.2024 року через канцелярію Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх. №16274 надано заперечення на відповідь на відзив, просила у задоволенні позовної заяви позивачу до неї про стягнення коштів допомоги по безробіттю у сумі 4314,52 грн. та суми судового збору відмовити повністю. Зазначила, що право на отримання допомоги по безробіттю вона не втрачала, так як на момент отримання допомоги мала статус безробітної, про що свідчить відсутність записів у її трудовій книжці, яка є основним документом, який підтверджує трудову діяльність. Позивачем не було доведено факт, що нею здійснено умисне невиконання обов`язків та зловживання ними. Вона не була працевлаштована, не мала відповідного запису про трудові відносини у трудовій книжці, а тому відсутні ознаки недобросовісності, які б слугували причиною повернення отриманої допомоги по безробіттю. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач [PERSON] пояснила, що основним документом трудової діяльності є трудова книжка, в її трудовій книжці запису немає. Вона не працювала і не працевлаштовувалась, 14.07.2020 року вона прийшла, майстер запропоновувала прийти на роботу, вона попрацювала півтора дня, але робота їй не підійшла і вона отримала кошти, у відділі кадрів склали договір, вона підписала цей договір, який був складений заднім числом. За півтора дня роботи вона отримала 411 грн. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Так, 24.03.2020 року [PERSON] звернулась до Херсонського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом від 06.04.2020 року № НТ200406 [PERSON] було надано статус безробітної з 24.03.2020 року. Згідно наказу від 06.04.2020 року №НТ 200406 [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю, виплату якої розпочати з 24.03.2020 року. Згідно листа ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» від 16.09.2020 р №112 [PERSON] дійсно надавала їм послуги за договором ЦПХ в період з 14 липня 2020 року по 15 липня 2020 року, про що свідчить також копія договору на виконання робіт №10 від 14.07.2020 року укладеного між ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» та [PERSON] . За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 22.09.2021 р. № 105/р-4. Згідно відомості виплат матеріального забезпечення [PERSON] за період з 14.07.2020 року по 20.08.2020 року отримала допомогу по безробіттю у розмірі 4314 грн. 52 коп. 29.09.2020 року при проведенні прийому у Херсонському міському центрі зайнятості [PERSON] були надані роз`яснення з питань чинного законодавства щодо припинення реєстрації безробітної, а також надано акт №105/р-4 розслідування страхових випадків для ознайомлення, однак [PERSON] відмовилась ставити на ньому свій підпис. Про що складено акт про відмову підписання акту від 29.09.2020 року. Згідно наказу центру зайнятості від 06.10.2020 № НТ201006 відповідно до Закону № 1533 прийнято рішення про повернення гр. [PERSON] виплати за період з 14.07.2020 р. по 20.08.2020 р., у розмірі 4314 грн. 52 коп. Листом з рекомендованою кореспонденцією [PERSON] направлено претензію від 06.10.2020 № 2120/06/3358/20 щодо відшкодування матеріальної шкоди та запропоновано добровільно повернути кошти Центру зайнятості. Зазначений лист [PERSON] було отримано, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067, безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону №5067 статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 5067 зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 5067 зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 5067 до зайнятого населення зокрема належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та які мають доходи від такої зайнятості. Частиною 2 статті 44 Закону № 5067 передбачені обов`язки зареєстрованого безробітного зокрема і щодо інформування територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №5067 реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІП зі змінами та доповненнями передбачені види забезпечення та соціальні послуги, до яких зокрема відноситься допомога по безробіттю. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Тобто, з моменту працевлаштування особа відноситься до занятого населення та центром зайнятості приймаються рішення щодо припинення виплати допомоги по безробіттю і припинення реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №5067, п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону 1533. Згідно з абз.1 ч. З ст. 36 Закону № 1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Статтею 1212 ЦК України\~визначено загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Зокрема зазначеною статтею передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В судовому засіданні встановлено та відповідачкою підтверджено, що вона надавала послуги ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» 14-15-.07.2020 року та отримала винагороду у розмірі 443, 94 грн., про що свідчить договір на виконання робіт №10 від 14.07.20202 року, підписаний директором ТОВ «Херсонський завод ГТВ» Вєтровим А.О. та відповідачкою [PERSON] та корінець направлення на працевлаштування на вільне робоче місце в ТОВ «Херсонський завод гумотехнічних виробів» №2120 від 08.07.2020 року. Частиною першою статті 626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 1.1. договору встановлено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи з укладання та пакування кришки. Згідно п.2.1. договору замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи в строк не пізніше 1 дня після закінчення виконання робіт виконавцем та здійснити розрахунки за виконану роботу. Відповідно п.3.2. договору за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 443,94 грн. Згідно п.5.1. угоду може бути розірвано за погодженням сторін. Відповідно п.5.2. у разі порушення однією із Сторін зобов`язань за угодою інша Сторона має право розірвати угоду в односторонньому порядку. Відповідно п.9.1. термін дії угоди з 14.07.2020 року до 15.07.2020 року. Наявність укладеного особою, яка звертається із заявою про надання їй статусу безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про наявність такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Вищезазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду у справі № 367/2095/17 від 04.04.2018 та № 464/9098/16-ц від 27.02.2019. В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою обов`язку, як зареєстрованого безробітного, передбаченого ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» щодо інформування територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині 1 ст. 45 Закону України «Про занятість населення». З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4314 грн. 52 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України\~з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved