Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем [PERSON] 13 серпня 2013 року, з посиланням на те, що дітей від спільного шлюбу сторони не мають, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, позивачка більше двох років проживає за кордоном окремо від відповідача, шлюб фактично припинив своє існування, примирення не можливе. Представник позивача адвокат Ковташ В.Д. просить позов задовольнити. Згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Відповідно до заяви (отриманої судом електронною поштою 07 лютого 2025 року за №391) від 05 лютого 2025 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви (отриманої судом електронною поштою 07 лютого 2025 року за №396) від 07 лютого 2025 року представник позивача адвокат Ковташ В.Д. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви (отриманої судом електронною поштою 07 лютого 2025 року за №390) від 05 лютого 2025 року відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, справу просить розглянути без його участі. Інші заяви, клопотання сторін станом на 07 лютого 2025 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2013 року, між ними виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що суперечить інтересам позивача, і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до поданих заяв позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, їх клопотання про надання строку на примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України, при цьому сторонами суду не подані докази на підтвердження обставин згідно з ч.2 ст.110 СК України, які унеможливлюють пред`явлення позову про розірвання шлюбу (позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини). Докази, що спростовують висновки суду, станом на 07 лютого 2025 року відсутні. Клопотання позивача про відновлення її дошлюбного прізвища відсутнє.

Outcome: approved