Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договором №1271099 про надання споживчого кредиту від 30.01.2024 у сумі 140\~715,00 грн., яка складається з 25\~000,00 грн. заборгованість за кредитом, 103\~215,00 грн. заборгованість за відсотками за період з 30.01.2024 по 29.07.2024 (включно), витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 10\~000,00 грн. У обґрунтування\~вимог позивач\~зазначив,\~що 30.01.2024\~між ТОВ\~«Селфі кредит»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №1271099\~про надання\~споживчого кредиту,відповідно до якого останній було надано кредит у сумі 25\~000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування. 29.07.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» було укладено договір факторингу №29/07/2024, згідно якого право вимоги за договором №1271099 про надання споживчого кредиту від 30.01.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 140\~715,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25\~000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами за період з 30.01.2024 по 29.07.2024 103\~215,00 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2024 року позовну заяву передано до Соснівського районного суду м. Черкаси за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2024 для розгляду справи обрано суддю Стеценко О.С. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 17 грудня 2024 року, яке відкладено на 06 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні підтвердила отримання нею кредитних коштів від ТОВ «Селфі кредит» у сумі 25\~000,00 грн., позовні вимоги визнала частково, а саме визнала розмір основного боргу у сумі 25\~000,00 грн. та відсотки у сумі не більше 2\~000,00 грн., просила зменшити витрати на правничу допомогу. Заслухавши думку відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 30.01.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено договір №1271099 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство надає споживачу кошти у кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.1. Договору). Пунктами 1.2., 1.3. Договору визначено суму кредиту 25\~000,00 грн., строк кредитування 360 днів. Пунктом 1.4. Договору встановлено періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, які наведені в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Умовами договору визначено стандартну процентну ставку 2,5% в день, яка застосовується у межах строку кредиту (п. 1.5.1. Договору), з урахуванням якої загальні витрати на дату укладення договору складають за весь строк користування кредитом 225\~000,00 грн. (п. 1.8.1. Договору), а отже орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 250\~000,00 грн. (п. 1.10.1. Договору). У пункті 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача № [NUMBER] . Згідно графіку платежів за договором про надання споживчого кредиту №1271099 від 30.01.2024 загальна вартість кредиту становить 250\~000,00 грн. з урахуванням процентів за користування кредитом у сумі 225\~500,00 грн. Згідно довідки №20240919-432 від 19.09.2024, виданої ТОВ «Тейтек Україна» 30.01.2024 на рахунок [NUMBER] переведено грошові кошти у сумі 25\~000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1271099 від 30.01.2024 станом на 29.07.2024 заборгованість [PERSON] становить 140\~715,00 грн., з яких 25\~000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 103\~215,00 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 30.01.2024 по 29.07.2024, 12\~500,00 грн. штраф. Відповідно до договору факторингу №29/07/2024 від 29 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Селфі кредит» (Клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (Фактор), Клієнт відступає Фактору права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки, встановлені цим Договором. Пунктом 3.1.3. договору факторингу №29/07/2024 передбачено, що право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору та оплати Фактором суми фінансування. Ціна Договору визначена п. 4.1. Договору факторингу і складає 1\~838\~137,38 грн. Виконання вищевказаного договору підтверджується платіжною інструкцією №1118 від 29.07.2024. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №1271099 від 30.01.2024 на загальну суму 140\~715,00 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Матеріалами справи підтверджено отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 25\~000,00 грн., що також визнано відповідачем у судовому засіданні, а тому указана сума обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача. Також з позивача слід стягнути нараховані позивачем відсотки за період з 30.01.2024 по 29.07.2024 у сумі 103\~215,00 грн., оскільки вимога про стягнення заборгованості заявлена до закінчення терміну дії кредиту, вказана сума відсотків нарахована відповідно до узгоджених сторонами розмірів зниженої та стандартної процентної ставки в межах строку кредитування, а тому є обґрунтованою. Суд не приймає до уваги визнання відповідачем відсотків у сумі, що не перевищує 2\~000,00 грн., з огляду на те, що відповідач, підписуючи кредитний договір, погодилася з умовами договору, зокрема, з розміром відсотків за користування кредитом. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Зі змісту укладеного кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість [PERSON] погодилася зі своєї сторони на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Договір №1271099 від 30.01.2024 або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Отже, в даному випадку позивачем було надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору та розміру заборгованості, а відповідачем доказів на спростування вказаних обставин не надано, тому доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 103\~215,00 грн. є необґрунтованими. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за договором №1271099 про надання споживчого кредиту від 30.01.2024 у сумі 140\~715,00 грн., з яких 25\~000,00 грн. заборгованість за кредитом, 103\~215,00 грн.- заборгованість за відсотками, однак позивач припустився арифметичної помилки під час сумування указаних складових. 25\~000,00 грн. + 103\~215,00 грн. = 128\~215,00 грн. саме така загальна сума підлягає стягненню. Таким чином,\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що отримані\~та використані\~відповідачем кредитні\~кошти в\~добровільному порядку\~позивачу не\~повернуті,\~відповідач частково\~визнала позовні\~вимоги,\~розрахунок заборгованості\~відповідачем не\~спростований,\~позовні вимоги\~підлягають частковому\~задоволенню шляхом\~стягнення з\~боржника [PERSON] заборгованості за договором №1271099 про надання споживчого кредиту від 30.01.2024 у сумі 128\~215,00 грн., з яких 25\~000,00 грн. заборгованість за кредитом, 103\~215,00 грн. заборгованість за відсотками. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10\~000,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір №02/08/2024 про надання правової допомоги від 02.08.2024, укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , акт приймання-передачі наданих послуг №4 до договору №02/08/2024 та витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №4, з яких вбачається, що вартість послуг, наданих адвокатом, складає 10\~000,00 грн. Відповідач у судовому засіданні просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд погоджується з доводами відповідача про те, що він є завищеним. Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним зі складністю справи, тобто не має бути явно завищеним. Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу в даному випадку є неспівмірним із виконаними адвокатом роботами (послугами), оскільки надання консультації клієнту, підготовка пропозицій не можуть бути виділені як окремий вид надання правничої допомоги, оскільки консультації є невід`ємною частиною роботи адвоката. Вказана справа є справою, яка не є складною, адвокатом складено лише позовну заяву, яка є типовою у цій категорії справ, справа є малозначною, та підготовлено клопотання про витребування доказів, а отже вартість цих послуг у розмірі 10\~000,00 грн. є занадто завищеним. Тому, з огляду на обставини справи та з урахуванням клопотання відповідача про зменшення витрат, суд приходить до висновку про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги до 4\~000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2\~207,21 грн.

Outcome: partial