Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за розпискою від 18.09.2020 у розмірі 130 000,00 дол. США та судові витрати. Ухвалою судді від 09.12.2024 позовну заяву залишено без руху. 13.12.2024 позивачем до суду надано докази усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 18.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 30.01.2025 до суду відповідачем 2 [PERSON] подана заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач 1 [PERSON] в підготовчому засіданні визнав позовні вимоги та просив суд розглянути справу в підготовчому засіданні, про що також подав письмову заяву. Представник позивача 30.01.2025 в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд ухвалити рішення в підготовчому засіданні у зв`язку із визнанням позову відповідачами. Враховуючи визнання позову відповідачами суд вважає за можливим розглянути дану справу в підготовчому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 18.09.2020 укладений договір позики, згідно з яким відповідач 1 [PERSON] взяв у позивача [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 130 000,00 дол. США. та зобов`язався повернути їх у строк до 31.12.2020. У вказаній розписці відповідач 2 [PERSON] гарантувала повернення коштів (а. с. 5). Позивач звернувся до відповідача 1 з письмовою вимогою від 22.05.2023 про повернення коштів, яку відповідачі 1 отримав 24.05.2023 нарочно, що підтверджується відповідною відміткою про отримання (а.с. 6). Однак, вказана вимога позивача залишена відповідачами без задоволення. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачам позики в сумі 130 000,00 дол. США Відповідачі повинні були повернути позику у повному обсязі до 31.12.2020, проте до цього часу свого зобов`язання не виконали. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачами передбаченого договором позики обов`язку повернення коштів, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, у зв`язку з чим, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню борг за договором позики в сумі 130 000,00 дол. США. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Враховуючи визнання позову відповідачами у підготовчому засіданні, 50 % судового збору в сумі 7 570,00 грнпідлягає поверненню позивачу з Державного бюджету, а 50 % судового збору в сумі 7 570,00 грн підлягають покладенню на відповідачів в рівних частках по 3 785,00 грн, відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved