Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] (далі позивач), в інтересах якої діє представник адвокат Пуленко А.\~Г. звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] (далі відповідач) у Луцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 21 червня 2018 року. Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що вже тривалий час подружжя проживає окремо один від одного, між ними втрачене почуття кохання та взаємоповаги, у зв`язку з чим подальше існування сім`ї неможливе. Позивач зазначає, що добровільно за взаємною згодою відповідач розривати шлюб не бажає, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Ухвалою від 04 листопада 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Пуленко А.\~Г., надала суду клопотання, в якому просила проводити судовий розгляд справи без її та позивача участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України»; окрім того, на адресу відповідача направлялась поштова кореспонденція, до суду повернулася поштова розписка з відміткою про її отримання; із клопотанням про відкладення розгляду справи відповідач не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Зі змісту частини другої статті 1 Сімейного Кодексу України (далі СК України) вбачається, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною другою статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першої статті 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частина перша статті 55 Сімейного кодексу України). Суд установив, що 21 червня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Луцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено актовий запис №\~134, та підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають, однак позивач посилається на відсутність добровільної згоди відповідача на розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 56 та частиною другою статті 104 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин; шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007\~року за №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ураховуючи, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не мають наміру щодо збереження шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, на виконання вимог пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1211 грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved