Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] через представника адвоката Семенка В.І. звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] у будинку [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] . Заяву аргументує тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Кукшин Ніжинського району, розміром 2,36 га, 2,45 га та 0,07 га, фактично успадковані нею, але не оформлені, після її чоловіка (батька заявниці)- [PERSON] , померлого [INFO] . На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована у будинку [ADDRESS] . Крім [PERSON] у будинку більше ніхто не був зареєстрований, але фактично з нею постійно проживала заявниця, яка за два роки до смерті матері переїхала до неї жити із м. Вишневе Київської області, де до цього проживала, оскільки мати не за віком та станом здоров`я потребувала догляду. Після смерті матері заявниця поховала її, відбула необхідні обряди та облаштувала могилу. Таким чином, заявниця вважає, що прийняла спадщину, як спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від спадщини. Вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки через чотири місяці після смерті [PERSON] почалась війна і нотаріуси припинили свою роботу. На даний час нотаріус не може завести спадкову справу, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини і відсутні належні докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим, заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді 03.12.2024 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Семенок В.І. вимоги підтримали з підстав, указаних у заяві та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Вертіївської сільської ради Чернігівської області до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Заслухавши доводи представника, показання свідка [PERSON] та самої [PERSON] , дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] з урахуванням свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] батьками заявниці [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З відповіді Другої ніжинської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після [PERSON] не заводилась. Згідно довідки Кукшинської сільської ради Ніжинського району № 449 від 17.07.2014, на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом 6 місяців з дня його смерті за вказаною адресою була зареєстрована та постійно проживала його дружина [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно відповіді приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області від 10.12.2024 №82/01-16, спадкова справа після [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки Вертіївської сільської ради Ніжинського району від 24.09.2021, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою [ADDRESS] (а.с. 13). Разом з тим, як вбачається з довідки від 10.10.2024 № 169/11-19, виданої Кукшинським старостинським округом на підставі свідчення свідків, [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , постійно проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , із квітня 2019 року по день видачі довідки (а.с.14). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, що проживає через чотири хати від [PERSON] у селі Зруб. Повідомив, що [PERSON] приблизно упродовж трьох років до смерті її матері [PERSON] проживала разом з нею постійно у с.Зруб. Допитана як свідок заявниця [PERSON] надала показання, що з 2019 року проживала з матір`ю у с. Зруб, оскільки матір тяжко хворіла в силу віку і потребувала стороннього догляду. Відповідно до положень ст.ст.\~1216-1218\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~від\~30.05.2008\~року\~№7\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про\~спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.\~1296\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За таких\~обставин,\~суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] на день смерті останньої, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями свідка [PERSON] . Даний факт, за встановленням якого звертається заявниця має юридичне значення, оскільки визначає її право спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже вимоги заявниці [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved