Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

19.08.2024 року зазначена позовна заява надійшла до Звенигородського районного суду Черкаської області та 06 листопада 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва, за підсудністю. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №20.05.2023-010000043 від 20.05.2023 року в розмірі 6 843,50 грн та судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.02.2023 року між сторонами укладено кредитний договір (оферти) №27.02.2023-100000525 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною вказаного договору. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 9 500,00 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 2% за день - ставка економ та 3% за день - ставка стандарт, строком на 42 дні. Кредитний договір (оферти) №27.02.2023-100000525 від 27.02.2023 року переоформлено шляхом укладення 09.04.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №09.04.2023-010000012 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору, а останній в подальшому було переоформлено шляхом укладення 20.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №20.05.2023-010000043 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Тобто між сторонами було укладено декілька договорів про продовження користування кредитними коштами. Відповідно до умов кредитного договору (оферти) №20.05.2023-010000043, відповідачу надано кредит у розмірі 5 800,00 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 2% за день - ставка економ та 3% за день - ставка стандарт, строком на 42 дні. Як зазначає позивач, він виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів належним чином не виконує та лише частково сплатила заборгованість. Станом на 15.08.2024 року існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 843,50 грн, з яких: 5 346,48 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 497,02 грн - заборгованість за процентами. А тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. 06.12.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вона щомісяця вносила кошти на погашення заборгованості та загальна сума сплати склала 20 548,35 грн. Із сумою заборгованості у розмірі 6 843,50 грн відповідач не погоджується, вважає її необґрунтованою та непідтвердженою. Крім того, відповідач зазначила, що позивачем не надано розрахунку заборгованості, а саме: яку кількість днів нараховувалась заборгованість, та за якою відсотковою ставкою. 16.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Також зазначив, що відповідач заперечує вірність розрахунку спірної заборгованості, проте не надала власного контррозрахунку. 22.12.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що вона повернула кредит в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. А тому, враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2023 року [PERSON] погодила пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти) №27.02.2023-100000525. Кредитний договір (оферти) №27.02.2023-100000525 від 27.02.2023 року переоформлено шляхом укладення 09.04.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №09.04.2023-010000012 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору, а останній в подальшому було переоформлено шляхом укладення 20.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №20.05.2023-010000043 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до пункту 3.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.3.2, 3.3.4, 3.3.6 договору визначено, що сума кредиту, строк користування кредитом, термін його повернення та проценти за користування кредитом, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. 20.05.2023 року [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором «А448» заявку ТОВ «Споживчий центр», якою визначено: суму кредиту - 5 800,00 грн; строк користування кредитом - 42 дні; проценти в розмірі 2% за день - ставка економ та 3% за день - ставка стандарт. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача № [NUMBER]. Пунктом 4.3 кредитного договору встановлено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Згідно п. 4.4 кредитного договору сторони визначили, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення. Відповідач не заперечувала факт отримання коштів за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Як зазначив позивач в позові, відповідач частково виконувала власні зобов`язання за договором, однак кредит та проценти сплачені не в повному обсязі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором №20.05.2023-010000043 від 20.05.2023 року станом на 15.08.2024 року становить 6 843,50 грн, з яких: 5 346,48 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 497,02 грн - заборгованість за процентами, яка нарахована за період з 20.05.2023 року по 30.06.2023 року. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не надала суду доказів належного виконання зобов`язань за договором. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню станом на 15.08.2024 року заборгованість в розмірі 6 843,50 грн, з яких: 5 346,48 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 497,02 грн - заборгованість за процентами, яка нарахована за період з 20.05.2023 року по 30.06.2023 року. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved