Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

26 листопада 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 20.11.2012 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Після офіційної реєстрації шлюбу стосунки складалися нормально, але під час спільного проживання сторони зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя та подружні стосунки загалом. З травня 2024 року сім`я фактично припинила своє існування. Внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та їхньої спільної дитини. Шлюбні стосунки припинилися, спільне господарство не ведеться. Враховуючи наведені вище обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 02 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:00 годину 16 січня 2025 року. У зв`язку з неприбуттям відповідача, розгляд справи відкладено на 09:00 годину 03 лютого 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 16 січня 2025 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов підтримує повністю та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Також зазначила, що судові витрати у справі просить залишити за позивачем та не стягувати з відповідача. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання 16 січня 2025 року та 03 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений в порядку передбаченому ЦПК України (а.с. 33, 34). Заяв чи клопотань про відкладення судового засідання, або іншого змісту від відповідача не надходило. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом надання відзиву на позовну заяву - не скористався. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 20 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, про що зроблено запис №10. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 20.11.2012 (а.с. 3). [INFO] в с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.11.2014 Новоободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с. 13). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями статтей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі -СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК Українивказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на висловлене бажання позивача не змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Позивач у поданій до суду заяві просила судові витрати залишити за позивачем, з урахуванням цього суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed