Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 43043,50 грн. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 10 січня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0136/82/0260346, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 27018,63 грн, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надавався у розмірі 24360,00 грн, на сплату страхового платежу в розмірі 2658,63 грн. Дата кредиту 10 січня 2019 року, дата повного погашення кредиту 10 січня 2025 року, строк кредиту 72 міс. Процентна ставка фіксована, на період з 10 січня 2019 року по 09 лютого 2019 року розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних, з 10 лютого 2019 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 47,9% річних. 21.02.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено додаткову угоду №014/0136/82/0260346/81-1/32994 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, строк кредиту збільшився на 19 календарних місяців, станом на дату застосування змін заборгованість по сплаті суми кредиту становить 26603,09 грн. Відповідач припинив виконувати умови договору. 20.12.2022 АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до якого відступлено право вимоги у тому числі до відповідача. Відповідно до реєстру боржників, сума заборгованості відповідача становить 43043,50 грн, з яких: 36463,22 грн заборгованість за кредитом, 6580,28 грн заборгованість за процентами. 22.06.2023 позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань, однак відповідач заборгованість не сплатив. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 09.02.2024 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування зазначає, що надані докази не доводять перехід прав вимоги від первісного кредитора до позивача, відтак не підтверджують наявність прав вимоги позивача. Також позивачем не доведено виникнення заборгованості у розмірі 43043,50 грн. Також матеріали справи не містять доказу надання відповідачу позики. 06.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника позивача, у яких зазначив, що відповідач заборгованість за кредитним договором не спростував, виписки за картковими рахунками є належними доказами наявності заборгованості. Також відповідачем здійснювались дії, направлені на часткове погашення заборгованості, що свідчить про усвідомлювання факту оформлення кредиту. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 січня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0136/82/0260346, відповідно до якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Сума кредиту 27018,63 грн, дата надання кредиту 10 січня 2019 року, строк кредиту 72 місяців, процентна ставка фіксована: на період з 10 січня 2019 року по 09 лютого 2019 року розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних, з 10 лютого 2019 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 47,9% річних. Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0136/82/0260346 від 10 січня 2019 року підписано сторонами. Також сторонами підписано заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» від 10 січня 2019 року. 21.02.2020 між кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником [PERSON] укладено додаткову угоду №014/0136/82/0260346/81-1/32994 до договору про надання банківських послуг у сфері страхування №014/0136/82/0260346, яким строк кредиту збільшено на 19 календарних місяців. Станом на дату застосування змін фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 26603,09 грн. Станом на дату застосування змін заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 3337,20 грн, у тому числі: 725,48 грн заборгованість з погашення сум кредиту, 2611,72 грн заборгованість з погашення процентів. Додаткова угода №014/0136/82/0260346/81-1/32994 до договору про надання банківських послуг у сфері страхування №014/0136/82/0260346 підписана сторонами. Також сторонами підписано додаток №1 до додаткової угоди №014/0136/82/0260346/81-1/32994 до договору про надання банківських послуг у сфері страхування №014/0136/82/0260346. 20.12.2022 АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. На підтвердження укладення договору відступлення права вимоги надано копію листа АТ «Райффайзен Банк» від 17 січня 2023 року вих. №114/13-30 та копію платіжної інструкції №70 від 23 січня 2023 року на суму 4206626,56 грн, платник ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», отримувач АТ «Райффайзен Банк», призначення платежу: оплата загальної вартості портфеля заборгованості зг.п.3.4 договору відступлення права вимоги №114/2-57 від 20 січня 2022 року. Відповідно до реєстру боржників від 25 січня 2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року, відступлено право вимоги до [PERSON] у розмірі 36463,22 грн за основною сумою боргу, 6580,28 грн за відсотками. ТОВ «ФК «Сіті фінанс» направило [PERSON] досудову вимогу від 22 червня 2023 року вих.№1-90319 про погашення заборгованості по кредиту у розмірі 43043,50 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у відповідача наявна заборгованість у розмірі 43043,50 грн, з яких: 36463,22 грн заборгованість за кредитом, 6580,28 грн заборгованість за процентами. Також позивач надає виписку по рахунку. Відповідач, не погоджуючись із розміром заборгованості, свій контр-розрахунок не надає. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договори підписано сторонами, відтак договір про надання банківських послуг та подальші договори були укладеними. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Отже, наявні в матеріалах справи письмові докази (розрахунок заборгованості) є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку та позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved