Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна А.В. звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за Кредитним договором №101853602 в розмірі 40\~340 грн. 00 коп., з яких 10\~000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 29\~640 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 700 грн. 00 коп. заборгованість за комісією; за Договором позики №4895458 в розмірі 30\~937 грн. 50 коп., з яких 9\~000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21\~937 грн. 50 коп. сума заборгованості за відсотками; стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Вимоги позову мотивовані тим, що 21.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101853602. Кредитний договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позивача, що створений в інформаційно комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору, кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Представник позивача вказує, що підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотримання вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно змісту позову, 29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29012024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно із пунктом 1.1 вказаного Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29.01.2024 року до Договору Факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40\~340 грн. 00 коп., з яких 10\~000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 29\~640 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 700 грн. 00 коп. заборгованість за комісією. Як зазначає представник позивача, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на відповідні повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №101853602 в розмірі 40\~340 грн. 00 коп. Окрім того, згідно змісту позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», 23.08.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №4895458, відповідно до пункту 1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на відповідному сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб сайту та мобільного відповідного додатку, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Вказаний договір укладений в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленням з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно змісту позову, 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно із пунктом 1.1 вказаного Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 937 грн. 50 коп., з яких 9\~000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 937 грн. 50 коп. сума заборгованості за відсотками. Як зазначає представник позивача, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на відповідні повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором позики №4895458 в розмірі 30 937 грн. 50 коп. За викладених обставин представник позивача і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16.09.2024 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію: щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 21.08.2023 року; щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження з 21.08.2023 року по 25.08.2023 року на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 10 000,00 грн; інформацію про надходження з 23.08.2023 по 26.08.2023 на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 9 000,00 грн. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16.09.2024 року представнику позивача [PERSON] у задоволенні клопотання про витребування доказів від первісного кредитора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відмовлено з підстав самостійного надання останніх позивачем. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позову та наданих клопотань, просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, згідно клопотання його представника [PERSON] , остання просила суд розглянути справу без участі сторони відповідача із врахуванням поданих останнім документів по справі. Згідно змісту відзиву, наданого відповідачем [PERSON] , останній просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором №489558 від 23.08.2023 року є недоведеними, вказаний договір не було укладено на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. Також відповідач вважає неправомірним нарахування комісії в розмірі 700 грн. 00 коп. за Кредитним договором №101853602 від 21.08.2023 року, оскільки за висновками Верховного Суду, зокрема згідно постанови від 20.07.2022 року у справі №343/557/15-ц, несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо сплати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Також відповідач не згоден із розміром нарахованих процентів по Кредитному договору №4895458 від 23.08.2023 року, оскільки вони були нараховані після закінчення терміну кредитування, що, на його думку, суперечить висновку, вказаному у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18 та від 04.07.2018 року у справі №14-154цс18, правовій позиції Верховного суду України, висловленої в постанові ВСУ від 08.06.2016 року №6-330цс16. Відповідач [PERSON] вказує на ненадання представником позивача доказів на підтвердження отримання позичальником кредитних коштів за кредитними договорами, а також доказів того, що саме відповідачем було застосовано електронний підпис, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно телекомунікаційній системі позивача. Згідно змісту відзиву, відповідач вважає надані ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» реєстри боржників до договорів факторингу такими, що не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки вони не містять реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документу, зокрема відсутні підписи клієнта та відтиски печаток. Відповідач [PERSON] наголошує на те, що розрахунки заборгованості, підготовлені працівниками ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не можуть бути належними доказами, які доводять дані обставини, оскільки в них відсутні будь які пояснення щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні дані щодо нарахування суми заборгованості первісними кредиторами. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи та з урахуванням думки сторін, викладених ними у відповідних клопотаннях. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~частини 1\~ статті 13 Цивільного процесуального кодексу України , згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Стаття 5\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлює, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №101853602. Кредитний договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний додаток чи інші засоби. Згідно умов пункту 1.1 Договору про споживчий кредит, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк 120 днів з 21.08.2023 року надати позичальнику грошові кошти в сумі 10\~000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, а саме 20.09.2023 року але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.12.2023 року, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Пунктом 1.5.1 Договору про споживчий кредит передбачений розмір комісії за надання кредиту 700 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Пунктом 1.5.2 Договору про споживчий кредит передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 2\~640 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту протягом пільгового періоду. Згідно пункту 1.5.3 Договору про споживчий кредит, проценти за користування кредиту протягом поточного періоду 27\~000 грн. 00 коп., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту протягом поточного періоду. Відповідно до пункту 2.1 Договору про споживчий кредит, кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. На умовах пункту 3.3.2 Договору про споживчий кредит відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни, передбачені пунктами 1.1 1.5 та 2.4 цього Договору. Згідно пункту 6.3 Договору про споживчий кредит, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, відповідач підтвердив, що він погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами, у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів, Договору в цілому. Згідно пункту 6.4 Договору про споживчий кредит, укладення кредитодавцем Кредитного договору з позичальником у електронній формі є юридично еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписано власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Обставина перерахування на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів в розмірі 10\~000 грн. 00 коп. за договором б/н за період з 21.08.2023 року по 25.08.2023 року підтверджується змістом виписки вих.№20.1.0.0.0/7-241001/41799 від 04.10.2024 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк». 29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29012024, відповідно до умов пункту 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно пункту 1.2 Договору факторингу №29012024, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 29.01.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було затверджено Акт прийому - передачі Реєстру боржників №2 за Договором факторингу №29012024 від 29.01.2024 року. За змістом Витягу з Реєстру боржників №2 за Договором факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги щодо боржника [PERSON] , номер кредитного договору 101853602. Окрім того, 23.08.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №4895458, відповідно до пункту 1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. За змістом пунктів 5, 5.3 Договору позики №4895458, підписанням цього Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на відповідному сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб сайту та мобільного відповідного додатку, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Із пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору позики №4895458 вбачається, що відповідачу було надано в кредит грошові кошти в розмірі 9\~000 грн. 00 коп. на строк користування 30 днів із базовою процентною ставкою за перший день користування 18,46 % та з базовою процентною ставкою із другого дня користування 2,50 %. Вказаний договір укладений в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленням з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Обставина перерахування на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів в розмірі 9 000 грн. 00 коп. за договором б/н за період з 21.08.2023 року по 25.08.2023 року підтверджується змістом виписки вих.№20.1.0.0.0/7-241001/41799 від 04.10.2024 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк». 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до пункту 1.1. фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно пункту 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 27.02.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було затверджено Акт прийому - передачі Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року за Договором факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року. За змістом Витягу з Реєстру боржників №19 за Договором факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги щодо боржника [PERSON] . Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей\~3,\~6,\~627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За викладених\~обставин,\~із врахуванням\~вказаних норм\~чинного законодавства,\~суд вважає\~доведеною обставину\~укладення між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Мілоан» Договору\~про надання\~споживчого кредиту\~№101853602\~від 21.08.2023\~року,\~а також\~укладення між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ Договору позики №4895458 від 23.08.2023 року. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги до боржників про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників №2 до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, а також у Реєстрі боржників №19 за Договором факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року, зокрема до [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №101853602 від 21.08.2023 року, відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним договором в розмірі 40\~340 грн. 00 коп., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10\~000 грн. 00 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 29\~640 грн. 00 коп., заборгованості з комісії в розмірі 700 грн. 00 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №4895458 від 23.08.2023 року, відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним договором в розмірі 30 937 грн. 50 коп., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9 000 грн. 00 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 21 937 грн. 50 коп. Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення грошових коштів з [PERSON] за Договором про споживчий кредит №101853602 від 21.08.2023 року, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору, в частині повернення основної суми боргу в розмірі 10\~000 грн. 00 коп., а також суми заборгованості за відсотками в розмірі 29\~640 грн. 00 коп., оскільки відповідач належним чином був обізнаний із розміром останніх шляхом ознайомлення у визначеному чинним законодавством порядку зі змістом укладеного правочину, про що свідчить наявний на договорі електронний підпис [PERSON] . Водночас, суд не приймає до уваги твердження сторони відповідача щодо відсутності доказів на підтвердження отримання [PERSON] кредитних коштів, оскільки воно спростоване письмовими доказами, наданими на виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16.09.2024 року, у виді виписки від 04.10.2024 року за договором б/н за період з 21.08.2023 року по 25.08.2023 року, наданої АТ КБ «Приватбанк», щодо зарахування 21.08.2023 року грошових коштів в розмірі 10\~000 грн. 00 коп. на номер картки [NUMBER] , зазначений відповідачем у заяві на отримання кредиту. (а.с. 15, т. 1). Щодо стягнення з [PERSON] суми комісії в розмірі 700 грн. 00 коп., яка передбачена пунктом 1.5.1 Кредитним договором №101853602 від 21.08.2023 року суд виходить з наступного. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 Цивільного кодексу України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204 Цивільного кодексу України,\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2, 3\~статті 215 Цивільного кодексу України\~визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до\~статті 217 Цивільного кодексу України,\~недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Частинами 1, 2\~статті 228 Цивільного кодексу України\~передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Згідно частини 2 статті 627 Цивільного кодексу України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів Частиною 4\~статті 42 Конституції України\~передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011\~у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11, частини восьмої статті\~18, частини третьої статті\~22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~(справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини 4\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також\~Законом України «Про захист прав споживачів». Так, за змістом статті\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції, чинній станом на час укладання договору 21.08.2023 року) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець,\~виробник)\~не повинен\~включати у\~договори із\~споживачем умови,\~які є\~несправедливими.\~Умови договору\~є несправедливими,\~якщо всупереч\~принципу добросовісності\~його наслідком\~є істотний\~дисбаланс договірних\~прав та\~обов`язків\~на шкоду\~споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Згідно зі\~статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 3 вищезазначеної статті (в редакції на час укладення кредитного договору 21.08.2023 року) передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Згідно із частиною 3\~статті 13 Цивільного кодексу України,\~не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Отже, виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-2071цс16, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). З огляду на наведене вище, суд вважає положення пункту 1.5.1 Договору про споживчий кредит №101853602 від 21.08.2023 року несправедливими і, як наслідок, визнає вказаний Договір в частині нарахування комісії в розмірі 700 грн. 00 коп. недійсним. За таких обставин вимога позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з [PERSON] на його користь комісії в розмірі 700 грн. 00 коп. за Договором про споживчий кредит №101853602 від 21.08.2023 року задоволенню не підлягає. В частині позовних вимог позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з [PERSON] боргу за Договором позики №4895458 від 23.08.2023 року, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору факторингу №14/06/21, укладеного 14.06.2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до боржників, вказаних у відповідному додатку до нього. У свою чергу, Договір позики №4895458 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено 23.08.2023 року, тобто через два роки після укладення договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за яким останньому було відступлено право вимоги. Зі змісту частини 1\~статті 1078 Цивільного кодексу України\~вбачається, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Проте договір факторингу не передбачає передання право вимоги до ймовірних боржників, з якими клієнт у майбутньому укладе договір позики або інший договір, за яким виникне право грошової вимоги. Згідно пункту 1.1 Договору факторингу №14/06/21, укладеного 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової\~вимоги,\~строк виконання\~зобов`язань за\~якою настав\~до третіх\~осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Тобто, предметом договору є відступлення права наявної вимоги, однак, як вбачається із наданих позивачем документів, станом на 14.06.2021 у ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не існувало право вимоги до [PERSON] , оскільки між ними взагалі не існували відносини зобов`язального характеру по Договору позики №4895458 від 23.08.2023 року. Суд вважає достеменно доведеним факт, що на момент укладання вказаного договору факторингу, а саме 14.06.2021 року (а.с. 30) [PERSON] не мав заборгованості перед первісним кредитором, яким є ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», оскільки Договір позики №4895458 від 23.08.2023 року ще не був укладений і, як наслідок, вимога, визначена пунктом 1.1 Договору факторингу №14/06/21, яка передбачає відступлення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги виключно по зобов`язанням, за яким настав строк їх виконання щодо третіх осіб, не настала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність визначеного чинним законодавством порядку відносин зобов`язального характеру між [PERSON] та позивачем, а тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] щодо стягнення з останнього боргу за Договором позики №4895458 від 23.08.2023 року слід відмовити. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 55,61 % (39 640 грн. 00 коп. задоволена сума до стягнення, при сумі позову 71 277 грн. 50 коп.), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 1 683 грн. 87 коп. (3 028 грн. 00 коп. * 55,61 %).

Outcome: partial