Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 31.08.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - ДКБО). Відповідно до блоку 3 Заяви банк відкрив на ім`я боржника - [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України. На виконання умов ДКБО банк надав боржнику платіжну картку типу Mastercard world Debit «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), укладеної між банком та [PERSON] від 31.08.2020 року, було встановлено максимальний розмір кредиту в сумі 250 000,00 грн. Строк кредиту (користування ним) визначено тривалістю 60 місяців (на відповідний період дії платіжної картки) з можливим подовженням на той самий строк. За погодженими умовами при перевипуску платіжної картки на новий термін строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Термін дії платіжної картки боржника завершується до травня 2025 року. Виходячи із фінансового стану клієнта та його кредитоспроможності, банк встановив клієнту кредитну лінію в розмірі 12\~200 грн. Відповідно до виписок про рух по картковому рахунку за період з 01.07.2020 року до [INFO] боржник [PERSON] до дня смерті активно користувався карткою, здійснював зняття готівки, проводив платежі в торгово-сервісній мережі, що підтверджує використання боржником кредитних коштів. 09.10.2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено договір про споживчий кредит № 255-48. Згідно п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 20 000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.11.2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 2.4. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові 31.12.2021 року, [PERSON] помер [INFO] . Станом на 13.02.2023 року залишилось невиконаним зобов`язання позичальника [PERSON] за: 1) договором комплексного банківського обслуговування [PERSON] з повернення тіла кредиту, одержаного ним за життя, у розмірі 5051,56 грн., процентів в сумі 493,26 грн., інфляційних втрат в розмірі 155,44 грн., 3% річних - 21,55 грн., а всього - 5721,81 грн.; 2) договором про споживчий кредит: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 15349,89 грн., проценти за користування кредитом - 631,54 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,35 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1,64 грн., а всього 15 983,42 грн. Загалом заборгованість за обома кредитними договорами становить 21705,23 грн. Як зазначено у позовній заяві, згідно відповіді державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Ясинської Н.М від 13.12.2022 року за № 1484/02-14, яка банком одержана 03.01.2023 року, по спадковій справі після смерті [PERSON] спадкоємцем до майна померлого за законом є його дружина - [PERSON] , [INFO] , яка прописана за адресою: [ADDRESS] . 09.01.2023 року банк направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спадкодавця протягом 30 днів або звернення до банку про досягнення іншої домовленості. Разом із тим, належного реагування на вимогу з боку відповідача не відбулося. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника-боржника, заборгованість за договором Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в розмірі 5544 грн. 82 коп., а також заборгованість за договором про споживчий кредит №255-48 від 19.11.2020 року в розмірі 15981 грн. 43 коп. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 19.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 18.08.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що АТ «Ощадбанк» повинен був визнати [PERSON] неплатоспроможним, оскільки станній на момент отримання двох кредитів був інвалідом 3 групи, пенсіонером, не працюючим та мав непогашені кредити в інших банках. Зазначає, що про наявність боргу не знала, адже відповідач такої інформації не надавав та відповідач думала, що борг списаний у зв`язку із смертю її чоловіка. Просить суд зобов`язати банк перерахувати наявну заборгованість, оскільки 06.01.2022 року на рахунки АТ «Ощадбанк» поступила пенсія, яка була списана з рахунку для погашення наявної заборгованості. 26.10.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначає, що відповідно до договорів, які були укладені між банком та [PERSON] , 09.10.2019 року та 31.08.2020 року між сторонами було досягнуто згоди стосовно усіх істотних умов кредитного договору та обома сторонами вчинено дії спрямовані на його виконання. Укладення кредитного договору та отримання позичальником кредитних коштів - це двосторонній процес, ініційований позичальником, а банк як надавач публічних послуг не може за відсутності відповідної правової підстави відмовити у наданні послуг (в тому числі кредитних) особі, яка звернулася за наданням такої послуги. [PERSON] не виконав умов кредитних договорів, відтак, у нього наявна заборгованість перед банком. Оскільки спадкоємцем прав та обов`язків після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з останньої, на чому й наполягає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Крім цього, вказав, що у позовній заяві помилково зазначено датою укладення договору про споживчий кредит №255-48 09.10.2019 року і 16.11.2020 року та це є опискою, адже банк представив копію такого договору, з якого слідує, що він укладався 19.11.2020 року, тому саме по ньому нараховувалась заборгованість і по ньому, зокрема, заявлено позовну вимогу про стягнення боргу із спадкоємця боржника. Додатково звернув увагу на те, що кошти, які були зараховані на рахунок боржника, були в повному обсязі скеровані на погашення кредитного зобов`язання. Будь-яких інших надходжень, які були б невраховані банком і на яких наполягає відповідач, не існує і доказів наявності таких стороною відповідача не надано. Окремо представник позивача звернув увагу на те, що позовні вимоги в частині боргу за картковим рахунком заявлені банком до відповідача у меншому розмірі, ніж нараховані, оскільки із загальної суми боргу 5721,81 грн. вирахувано інфляційні втрати та проценти за несвоєчасне погашення боргу, які банк не бажає стягувати з відповідача, тому розмір заборгованості заявляє в сумі 5544,82 грн., з яких заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) - 5051,56 грн., проценти - 493,26 грн. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому, вказала, що після смерті свого чоловіка - [PERSON] успадкувала за ним квартиру, а також кошти на рахунках в банках, знала, що їй треба повертати борги покійного чоловіка, однак, вважає, що перед " [PERSON] " у неї борг відсутній, адже такий мав погаситися за рахунок пенсії чоловіка, яка поступила після його смерті на його банківський рахунок. Додатково зазначила, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а не так як визначено це позивачем у позовній заяві. Тому з урахуванням наведеного просила у задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю такого. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 31.08.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до блоку 3 Заяви банк відкрив на ім`я боржника поточний рахунок № [NUMBER] . Розмір процентної ставки за користування кредитним коштами становить 38 % річних. 19.11.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 255-48. Згідно п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 20 000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.11.2025 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 2.4. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. [PERSON] також ознайомився із паспортом споживчого кредиту, в якому відображені розмір наданого кредиту, термін кредитування, розмір процентної ставки, що підтверджується його власноручним підписом. Банк свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість користуватися наданими кредитними коштами на умовах, визначних в договорах. У зв`язку із невиконанням умов договору у [PERSON] перед банком наявна заборгованість за договором Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в розмірі 5544 грн. 82 коп., яка складається із загальної суми основної заборгованості 5051 грн. 56 коп. та процентів за користування кредитом в розмірі 493 грн. 26 коп, а також заборгованість за договором про споживчий кредит №255-48 від 19.11.2020 року в розмірі 15981 грн. 43 коп., яка складається з суми основної заборгованості в розмірі 15\~349 грн. 89 коп. та процентів за користування кредитом 631 грн. 54 коп. Вказане підтверджується розрахунками заборгованості за договорами станом на 13.02.2023 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 31.12.2021 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-399, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Крім цього, дана обставина підтверджена листом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області №1484/02-14 від 13.12.2022 року, в якому констатовано, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є його дружина - [PERSON] . Відповідно до листа від 09.01.2023 року № 111.41.2/841/2023-13/вих. АТ «Ощадбанк» зверталося до [PERSON] із вимогою до спадкоємця про погашення заборгованості або звернення до банку для досягнення іншої домовленості щодо погашення заборгованості. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на претензії банку не реагувала. За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно із\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений\~статтею 1219 ЦК України, до них не належать зобов`язання спадкодавця з повернення кредиту. Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом\~статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За\~статтею 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Аналіз наданих позивачем доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що АТ «Державний ощадний банк України» виконав прийняті на себе зобов`язання у повному обсязі, надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти у визначеному сторонами розмірі відповідно до умов кредитних договорів. Водночас невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за вказаними договорами (комплексного банківського обслуговування та споживчого кредиту), а саме неповернення ним позивачу отриманих сум кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, Відповідно до ч. 1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні 12.11.2024 року відповідач [PERSON] визнала, що разом із коштами на рахунках померлого чоловіка також успадкувала після нього квартиру і вступила у свої права як спадкоємець. Також відповідачем визнано те, що вона зобов`язана погасити заборогованість спадкодавця. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі - [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тому відповідно до 1218 ЦК України прийняла всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заперечення відповідача щодо наявності у спадкодавця боргу перед АТ "Ощадбанк" і його розміру не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку повернення боргу кредитору спадкодавця. У даному випадку представленими представником позивача доказами, дослідженими в судовому засіданні, підтверджено наявність відповідного боргу і обв`язку відповідача щодо його повернення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має правові підстави для пред`явлення вимоги до відповідача [PERSON] , як спадкоємця померлого позичальника [PERSON] , щодо повернення його кредитної заборгованості. Разом із тим суд зазначає, що, як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] , останній помер [INFO] . Однак, згідно розрахунку заборгованості за процентами, пенею та 3 % річних, проценти [PERSON] по договору комплексного обслуговування від 31.08.2020 року нараховувалися також після його смерті, а саме 04.01.2022 року та [INFO] . Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за договором Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в розмірі 493 грн. 26 коп. задоволенню не підлягають, адже нарахування відсотків після смерті позичальника нічим не обгрунтовано і представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити підстави для такого нарахування. Щодо твердження відповідача про необхідність перерахунку заборгованості у зв`язку із списанням з банківського рахунку пенсії суд зазначає, що згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, пенею та 3 % річних за договором комплексного обслуговування від 31.08.2020 року, 06.01.2022 року у графі «сума погашеного кредиту» вказано 6992 грн. 29 коп. як прихід на рахунок та сума загальної заборгованості, у зв`язку з цим, зменшена банком з 12\~148 грн. 19 коп. до 5\~155 грн. 90 коп. (12148,19 - 6992,29 = 5155,90). А тому, як вбачається із наявних у справі доказів, банком враховано вказану суму надходження на рахунок боржника і зараховано таку в рахунок погашення боргу. Будь-яких належних і допустимих доказів зарахування інших доходів на рахунок [PERSON] , які б не були враховані банком, відповідачем суду не представлено. Щодо твердження відповідача про зміну її зареєстрованого місця проживання суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України справа,\~прийнята судом\~до свого\~провадження з\~додержанням правил\~підсудності,\~повинна бути\~ним розглянута\~і в\~тому випадку,\~коли в\~процесі розгляду\~справи вона\~стала підсудною\~іншому суду,\~за винятком\~випадків,\~коли внаслідок\~змін у\~складі відповідачів\~справа належить\~до виключної\~підсудності іншого\~суду. Відтак, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача змінилося в ході розгляду справи (на час звернення банку з позовом - 01.03.2023 року відповідач була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а в подальшому 05.01.2024 року перереєструвалася у Личаківський район м. Львова (м. Львів, вул. Ю. Руфа, 57/43)та спори про стягнення заборгованості не належать до виключної підсудності, відсутні підстави для передачі вказаної цивільної справи за підсудністю. Відтак, зважаючи на викладене, суд доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а тому, слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка складається із загальної суми основної заборгованості в розмірі 5051 гривня 56 коп. та заборгованість за договором про споживчий кредит №255-48 від 19.11.2020 року в розмірі 15981 гривня 43 коп. Щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору суд зазначає, що відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК № 833323 та пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , отже, відповідач звільнена від сплати судового збору відповідно до положень п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначене правило застосовується і в тому випадку, якщо рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно,\~у даному\~випадку судовий\~збір підлягає\~компенсації позивачу\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України,\~пропорційно задоволеним\~позовним вимогам\~в розмірі\~2622\~грн.\~27\~коп.\~

Outcome: approved