Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, що в загальному складає суму заборгованості 141 000.00 грн. та судового збору в розмірі 3028.00 грн. Позов мотивує тим, що 23.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20654-1/2024, який підписано електронним підписом відповідачки на умовах якого банк надає кредит [PERSON] в розмірі 15000 грн. строком на 100 днів. 28.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників , вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 52500 грн., з яких 15000 сума заборгованості за основною сумою боргу, 37500 грн. суми заборгованості за відсотками. 23.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір позики № 6814354, який відповідачка підписала електронним підписом , сума позики 1500 грн. 11.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників . Відповідно до реєстру боржників № 5 від 17.07.2024 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 4500 грн. з яких: 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. 23.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 35421-01/2024, підписаний електронним підписом відповідачкою, та згідно договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000 грн, 13.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 18202-01/2024 підписаний електронним підписом відповідачки, та згідно договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 20000 грн. 24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024 у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.05.2024 договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 4000 грн.; з яких: 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 3000 сума заборгованості за відсотками. Також згідно кредитного договору № 18202-01/2024- 20000 суми заборгованості за основною сумою боргу та 60000 сума заборгованості за відсотками, що разом складає за вказаним договором 80000 грн.. Всього позивач просить стягнути з відповідачки 141 000.00 грн. за договорами позики та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] розмір заборгованості не визнає, вважає не обґрунтованими суми заборгованості за відсотками які перевищують суму кредиту в три рази, просить в позові відмовити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що 23.01.2024 між ТзОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] укладено кредитний договір (договір про надання фінансового кредиту) № 20654-01/2024, за умовами якого ТзОВ «Стар Файненс груп» надає відповідачці фінансовий кредит в сумі 15000 грн строком на 100 днів, тобто до 01.05.2024. Відповідно до п. 1.4.1 процентна ставка становить 2.50 % в день, що становить 912,50 % річних та застосовується в межах строку кредиту ( а.с 11, 15). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.14). Відповідно до п. 3.3 кредитного договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору (а.с11-13). Договір підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як видно з додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 20654-01/2024 від 23.01.2024, сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до якого сума кредиту складає 15000 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом складає по 9375.00 грн. щомісячно до 01.05.2024 (а.с.14 на звороті), отже на момент звернення до суму сума боргу складає 15000 грн. основного боргу та 37\~500 заборгованості за відсотками. 28.05.2024 між ТзОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №28052024, відповідно до якого позивач приймає належні ТзОВ «Стар Файненс груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, тобто в т.ч. має право вимоги до відповідачки [PERSON] (а.с.17-24). Крім цього, 23.01.2024 між ТзОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 6814354, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 1500 грн., які повинна було повернути до 12.04.2024, акційна процентна ставка передбачено п.2.4.1 Договору, розмір якої 2,50000 % в день протягом усього строку позики (а.с. 25 29) Договір позики підписано сторонами. [PERSON] умови договору не виконала, тому виникла заборгованість в розмірі 1500 грн. основного боргу та 3000 грн. суми заборгованості за процентами за користування кредитом. 11.01.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало Договір факторингу з ТзОВ «МАНІФОЮ» за умовами якого набирає прав вимоги боржників, вказаних у реєстрі боржників, в т.ч. і з [PERSON] (а.с35-40). Крім цього, 23.01.2024 між ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 35421-01/2024 згідно умов якого [PERSON] отримала кредит 1000 грн. строком на 120 днів, тобто до 21.05.2024. Згідно графіку платежі проценти нараховувались щомісячно по 750 грн. (а.с.46-49). Відповідачкою борг не повернуто. Виникла заборгованість у [PERSON] складає 1000 грн. основний борг та 3000 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с.49-50). Крім того, 13.01.2024 між ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 18202-01/2024 згідно умов якого [PERSON] отримала кредит 20 000 грн. строком на 120 днів, відповідно до п.1.4.1 процентна ставка становить 2.50 % Згідно графіка платежів, відповідачка зобов`язана була повернути 20000.00 грн. основного боргу та проценти за користування кредитом щомісячно 15000 грн., тобто до 11.05.2024 - 60\~000 грн. процентів (а.с.53-58). Договір підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024 у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Отже позивач має право вимоги про стягнення з [PERSON] 1000 грн. основний борг та 3000 грн. суми заборгованості за відсотками за договором фінансового кредиту № 35421-01/2024 та 80\~000 грн. за договором № 18202-01/2024 (а.с.60-67). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.\~Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Таким чином,\~враховуючи те,\~що відповідачкою\~ [PERSON] \~прострочена вимога\~виконання грошових\~зобов`язань\~в строки,\~передбачені умовами\~кредитних договорів\~(позики),\~доказів погашення\~заборгованості за\~укладеними кредитними\~договорами відповідачем\~суду не\~надано,\~а відтак\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~набув права\~щодо стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами\~(позики)\~№ 20654-01/2024;\~№ 6814354\~/2024;\~ №\~35421-01/2024;\~№ 18202-01/2024 Разом з тим, суд враховує пояснення відповідачки та не погоджується із розрахунками відсотків за користування кредитами виходячи з наступного: Як вбачається зі змісту Договорів позика видавалась на обмежений строк (30 днів). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Позивачем, окрім суми позики, заявлено підвищені проценти за користування кредитними коштами. В судовому засіданні позивачем не оспорюється та не спростовується факт укладення між Позичальниками та відповідачем договорів з надання кредитних коштів, їх отримання відповідачем, неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за зобов`язаннями, що виникли у зв`язку з отриманням ним кредитних коштів, тощо. Разом з тим, співставляючи розмір фактично отриманих відповідачем коштів з сумами нарахованих на них відсотків , варто прийти до висновку про явно несправедливий характер таких нарахувань, що виник внаслідок зловживання позивачем своїми правами за договорами, несправедливими умовами укладених договорів щодо споживача кредитних (фінансових) послуг відповідачки, і, отже, про явну завищеність та несправедливість сум таких нарахувань. З матеріалів\~справи вбачається\~(згідно\~позову),\~що заборгованість\~відповідачки за\~відсотками значно\~більша від\~суми кредитів\~по цим\~правочинам,\~а саме:\~по договору\~позики №18202-01/2024 20000.00грн. - основний борг (тіло кредиту); 60000.00 грн. - сума боргу за відсотками (відсотки за користування кредитом становлять 300 % від суми кредиту). По договору позики № 20654-01/2024 15 000.00грн. - основний борг (тіло кредиту); 37500.00 грн. - сума боргу за відсотками (відсотки за користування кредитом становлять 250% та річної 912.50 % від суми кредиту). Таким чином, сума відсотків, нарахованих на борг багаторазово більша за суму кредиту. Порівнюючи вказані цифри з аналогічними за своєю суттю відсотковими та штрафними ставками, прямо зазначеними у законодавстві (наприклад, ст. 625 ЦК України), що зазначені розміри фактичного удорожчання є явно завищеними та такими, що на думку позивача, суперечать принципам розумності та справедливості. Крім того, такі розміри фактичних витрат боржника у зв`язку з виконанням зобов`язання несуть у собі явний та істотний дисбаланс між його правами та обов`язками, який виник у зв`язку з укладеним ним з Позичальниками договорів споживчого кредитування, оскільки з обставин справи очевидно, що відповідачка, скориставшись своїм правом на отримання коштів у фактичній сумі вказаній вище, несе згідно цього ж договору тягар обов`язків в рази перевищуючий суму кредиту. Просить суд врахувати, що гроші брала для лікування сина , який є особою з інвалідністю з дитинства, на підтвердження заяви долучила копію посвідчення . Частиною 1 ст.81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача за договором позики № 20654-01/2024 15 000.00грн. - основний борг (тіло кредиту); сума заборгованості за відсотками - 29850 грн. тобто з урахуванням індивідуальної знижки яка була передбачена договором; разом 44850 грн. За договором\~позики №18202-01/2024 слід стягнути з [PERSON] на користь позивача 20000.00грн. - основний борг (тіло кредиту); заборгованості за відсотками з урахуванням індивідуальної знижки яка була передбачена договором в розмірі 43200.00 грн., разом 63200 грн. За договорами № 6814354 і № 35421-01/2024 суми позики в розмірі 4500 і 4000 відповідачкою не оспорюються, такі підлягають задоволенню в повному розмірі. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1165 грн.50 коп. що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial