Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

25.12.2024 позивач [PERSON] в особі представника адвоката Рішка С.І., звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає про те, що він народився [INFO] в селі Подобовець Міжгірського району Закарпатської області в сім`ї [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шлюб між якими було зареєстровано 15.05.1984 року виконкомом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №3, в результаті реєстрації шлюбу дружина змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Як зазначає, у подружжя [PERSON] народилося троє дітей: він, позивач, та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також позивач вказує, що 17.11.2007 року відділом РАЦС Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що було складено актовий запис №53, в результаті реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Дідом і бабою позивача по лінії батька були [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шлюб між якими було зареєстровано 22.11.1949 року виконавчим комітетом Подобовецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис №4. [INFO] в селі Подобовець, 14 Міжгірського району Закарпатської області помер дід позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2021 року. Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 01.03.2021 року №257, померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS] (після перенумерації №17) Міжгірського району Закарпатської області. Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дружина померлого; [PERSON] , [INFO] - дочка померлого; [PERSON] , [INFO] - син померлого. На випадок смерті [PERSON] заповітів не складав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 11.12.2024 року №79499741 та №79499784. 22 листопада 2002 року секретарем виконкому Пилипецької сільської ради було посвідчено заповіт [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №34, яким вона заповідала позивачу [PERSON] належні їй спадковий будинок та земельну ділянку площею 0,60 га, згідно Державного акту №023810. [INFO] в селі Подобовець Хустського району Закарпатської області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Пилипецької сільської ради від 25.09.2009 року. Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 10.10.2023 року за №860, померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була постійною мешканкою [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - син померлої; [PERSON] , [INFO] - невістка померлої; [PERSON] , [INFO] - онук померлої; [PERSON] , [INFO] - онука померлої; [PERSON] , [INFO] - онук померлої; [PERSON] , [INFO] - правнучка померлої. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76583139 від 11.04.2024 року, заповіт [PERSON] від 22.11.2002 року №34 зареєстрований у реєстрі за №44335686 та є чинним. Згідно виписки з погосподарської книги № 861 від 10.10.2023 року, виданої виконкомом Пилипецької сільської ради, [PERSON] , [INFO] була власником житлового будинку, побудованого орієнтовно у 1971 році, який розташований на земельній ділянці в урочищі «Біля хати» орієнтовною площею 0,10 га в [ADDRESS] . Свідоцтво на право власності на вказаний будинок Пилипецькою сільською радою не видавалося. Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 05.04.2024 року за вих.№448 підтверджується, що в результаті перенумерації у Спадкового будинку кілька разів змінювалася адреса в селі Подобовець Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області, а саме з номеру будинку [ADDRESS] та з 2000 року перенумеровано на №17. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023810, виданого 10.06.2003 року Пилипецькою сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №430, [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 0,6017 га призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Пилипецької сільради в с.Подобовець Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, а саме: в урочищі «Біля хати» площею 0,0650 га; в урочищі «Дворище» площею 0,2372 га; в урочищі «Дворище» площею 0,0540 га; в урочищі «Дворище» площею 0,1047 га; в урочищі «Дворище» площею 0,1408 га. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №040909, виданого 10.06.2003 року Пилипецькою сільрадою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1836 №90, [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 1,2854 га призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Пилипецької сільради в с.Подобовець Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, а саме: в урочищі «Дворище» площею 0,2654 га; в урочищі «Голиця» площею 0,3000 га; в урочищі «Верх» площею 0,7200 га. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, Спадковий будинок розташований в [ADDRESS] та земельні ділянки, зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю №023810, та земельні ділянки, зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю №040909. У відповідності до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті у спадкові права до спадкового майна померлої [PERSON] вступили: [PERSON] , як спадкоємець за заповітом у частині спадкування Спадкового будинку та земельних ділянок, зазначених у Державному акті №023810; [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом в частині спадкування земельних ділянок, зазначених у Державному акті №040909. 11 квітня 2024 року позивач в особі представника адвоката Рішка С.І. звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про відкриття спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , та на підставі заяви було зареєстровано спадкову справу №46/2024. Натомість, [PERSON] за життя не встиг оформити свої спадкові права на майно померлої [PERSON] та як наслідок, ці права увійшли до складу спадкової маси після його смерті. Позивач вказує, що він прийняв спадщину до майна померлої бабусі [PERSON] шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області №860 від 10.10.2023 року. [INFO] в с.Подобовець, 17 Хустського району Закарпатської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2023 року. Згідно довідки Пилипецької сільради від 03.08.2023 року за №704, померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживала та була зареєстрована лише його дружина [PERSON] , [INFO] . Також у цьому будинку були зареєстровані, але не проживали: [PERSON] , [INFO] - син померлого; [PERSON] , [INFO] - невістка померлого; [PERSON] , [INFO] - син померлого. На випадок своєї смерті [PERSON] заповітів не складав, станом на 11.04.2024 року спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 11.04.2024 року №76583143 та №76583142. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, земельні ділянки, зазначені у Державному акті №040909, які у цілому успадкувала мати позивача, [PERSON] , у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вказує позивач, на час смерті батька [PERSON] , позивач [PERSON] та його брат [PERSON] фактично проживали у Одеській області. 11.04.2024 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. було відкрито спадкову справу №47/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (номер у Спадковому реєстрі 72291077). 09 грудня 2024 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Рішка С.І., звернувся до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме на Спадковий будинок. Як було встановлено нотаріусом, позивач [PERSON] прийняв спадщину за майном [PERSON] , як спадкоємець за заповітом шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті. Нотаріусом також було встановлено, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої [PERSON] до приватного нотаріуса не надходили. Однак постановою від 09.12.2024 року №269/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та у пред`явленому позові просить: визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиься в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.12.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін, представників сторін. Витребувано від приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.59-60). В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Рішко С.І. не з`явилися, про день та час його проведення були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду представником позивача адвокатом Рішко С.І. подано письмову заяву від 11.02.2025 року з проханням провести розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовільнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.123). Представник відповідача Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час проведення підготовчого розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов [PERSON] , заперечень проти заявлених позивачем позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду подано 07.02.2024 року письмову заяву Пилипецької сільської ради, в якій відповідач просить розглянути справу без участі уповноваженої особи відповідача, за наявними у даній справі матеріалами, проти задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.114,124). Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про день та час проведення була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, проте 15.01.2025 року [PERSON] подано до суду відзив на позов, в якому зазначила, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу за її відсутності. У поданному відзиві [PERSON] підтверджує ті обставини, які викладені у ї їнотаріально посвідченій заяві від 19.07.2024 року та вказує, що вона не приймала спадщину до майна померлого батька [PERSON] , на спадщину не претендує, звертатися до суду з питань надання їй додаткового строку на прийняття спадщини не бажає (а.с.75). Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про день та час його проведення була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, проте 15.01.2025 року подала до суду відзив на позов, в якому відповідачка [PERSON] погоджується з обставинами, викладеними у позові її сина [PERSON] та зазначає у відзиві, що спори щодо спадкового майна померлої [PERSON] між ними відсутні, вона не заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу за її відсутності (а.с.76). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час проведення підготовчого розгляду був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, проте 16.01.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому зазначє, що погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві його брата [PERSON] , не заперечує проти позову [PERSON] за підставами, викладеними у позовній заяві та просить розглянути справу за його відсутності (а.с.77). Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). З урахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін, представників сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи ті обставини, що відповідачі визнають заявлені [PERSON] позовні вимоги, проти їх задоволення будь-яких заперечень не мають, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи №302/1860/24, ознайомившись з відзивами відповідачів, з`ясувавши у повному обсязі обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в селі Подобовець Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та в якому в графі «мати» зазначена [PERSON] , а в графі «батько» - [PERSON] , копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.14). Шлюб між батьками позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 15 травня 1984 року Пилипецькою сільською радою Міжгірського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №3, та після реєстрації шлюбу дружина змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.05.1984 року, копія якого є в матеріалах справи (а.с.17). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00048333795 від 06.12.2024 слідує, що батьками [PERSON] [INFO] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.19). Отже, з наданих суду документів вбачається, що позивач [PERSON] , 1987 року народження є онуком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , по лінії батька [PERSON] . [INFO] у віці 56 років в селі Подобовець Міжгірського району Закарпатської області помер дід позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2021 року, копія якого є в матеріалах справи (а.с.116). Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 01.03.2021 року за вих.№257, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був постійним мешканцем [ADDRESS] . Та разом з ним на день смерті [PERSON] в даному будинку постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дружина; [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - син померлого (а.с.25). На випадок смерті [PERSON] заповітів не складав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 11.12.2024 року за №79499741 та №79499784 (а.с.26,27). [INFO] у віці 81 рік померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 25.08.2009 року (а.с.24,29,88). При житті [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 22.11.2002 року секретарем Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за №34, та відповідно до якого [PERSON] , що мешкає [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Подобовець та земельну ділянку загальною в розмірі 0,60 га заповіла [PERSON] (а.с.31). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався і є чинним, про що свідчать відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої 16.01.2025 приватним нотаріусом Хустського РНО Закарпатської області Дунаєвим Ю.М за №79723591 та з вказаних відомостей вбачається наявність заповіту [PERSON] , посвідченого 22.11.2002 року Пилипецькою сільською радою Міжгірського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №34 та вказаний заповіт на теперішній час є чинним (а.с.111-112). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої 16.01.2025 приватним нотаріусом Хустського РНО Закарпатської області Дунаєвим Ю.М за №79723573 вбачається інформація щодо спадкової справи №46/2024, заведеної 11.04.2024 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.113). Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 10.10.2023 року за вих.№860, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] ., згідно погосподарської книги та на момент її смерті в даному будинку постійно разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - невістка; [PERSON] , [INFO] - онук померлої; [PERSON] , [INFO] - внука померлої; [PERSON] , [INFO] - онук померлої; [PERSON] , [INFO] - правнучка померлої (а.с.32). З матеріалів витребуваної судом спадкової справи № 46/2024 вбачається, що до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , 1928 року народження звернувся позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Рішка С.І., та у поданій заяві від 11.04.2024 року [PERSON] просив видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.78-113). Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 09.12.2024 року за вих.№ 269/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на дане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, також відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна (а.с.37). При цьому, у вказаній постанові нотаріус зазначає, що заявник [PERSON] прийняв спадщину шляхом постійного спільного проживання з померлою на момент смерті [PERSON] . Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався (а.с.37). Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 05.04.2024 року за №448 вбачається, що у зв`язку зі зміною нумерації було перенумеровано житловий будинок [ADDRESS] на новий номер [ADDRESS] , а з 2000 року було перенумеровано на будинок [ADDRESS] (а.с.46). Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області за вих.№ 861 від 10.10.2023 року, згідно погосподарської книги житловий будинок в [ADDRESS] побудований орієнтовно в 1971 році. Свідоцтво про право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалося і розташований на земельній ділянці в урочищі «Біля хати» орієнтовною площею 0,10 га на території зареєстрованого дворогосподарства в [ADDRESS] . Власником та забудовником зазначеного вище житлового будинку була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.40). Як вбачається з довідки, виданої Комунальним підприємством «Міжгірське БТІ» за вих.№ 17 від 25.02.2021 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.45). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та виготовленого ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] вбачається, що вказаний будинок споруджений у 1971 році та станом на 12.08.2024 року складається з: веранди 7,30 кв.м., житлової кімнати площею 17,11 кв.м., житлової кімнати площею 15,30 кв.м., кухні площею 9,93 кв.м., коридору площею 11,56 кв.м.,загальною площею приміщень - 61,20 кв.м., житловою площею - 32,41 кв.м., допоміжна площа складає 28,79 кв.м.. На території дворогосподарства у 1971 році споруджено сарай площею 60 кв.м., погріб площею 10,50 кв.м., вбиральню площею 1 кв.м., що вбачається з технічного паспорту, копія якого є в матеріалах справи (а.с.41-44). Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що станом на дату оцінки - 14.12.2024 року за № 201-20241214-0008894618 вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 108589,74 грн.(а.с.47). [INFO] у віці 62 роки в с.Подобовець Хустського району Закарпатської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2023 року, копія якого є в матеріалах справи (а.с.18). Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 03.08.2023 року за вих.№704, померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживала та була зареєстрована лише його дружина [PERSON] , [INFO] . Також у цьому будинку були зареєстровані, але не проживали: [PERSON] , [INFO] - син померлого; [PERSON] , [INFO] - невістка померлого; [PERSON] , [INFO] - син померлого (а.с.20). На випадок своєї смерті [PERSON] заповітів не складав, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 11.04.2024 року №76583143 та №76583142 (а.с.21,22). 11 квітня 2024 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. було відкрито спадкову справу №47/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (номер у Спадковому реєстрі 72291077) (а.с.23). Положеннями ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України). Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до п.23 вказаної Постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань. З письмової заяви відповідача [PERSON] , [INFO] , яка нотаріально посвідчена 19.07.2024 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Маньо О.Ф., вбачається, що відповідач [PERSON] не претендує на спадщину після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON] та у заяві вказує, що звертатися до суду з питань надання додаткового строку для прийняття спадщини, не бажає, проти видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті її батьків, не заперечує (а.с.28). Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS] , а тому питання визначення належності вказаного об`єкту нерухомого майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими позивачем документами та витребуваними судом матеріалами спадкової справи №46/2024 після смерті [PERSON] , що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] . Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини по даній справі, а також визнання позову відповідачами Пилипецькою сільською радою, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які у поданих ними заявах не заперечують щодо заявленого [PERSON] позову, а також ті обставини, що прийняттям спадщини за заповітом позивачем [PERSON] , з огляду на положення ст.ст.1258,1265 ЦК України, права інших осіб (спадкоємців) не порушуються, оскільки інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадшини після смерті [PERSON] , не зверталися, окрім позивача, тому повно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, а також матеріали спадкової справи № 46/2024, та оцінивши у сукупності наявні у цивільній справі докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання, а тому підлягають задоволенню. Приймаючи ті обставини, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] , позивач по даній справі, останній фактично прийняв спадщину шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] та реєстрація об`єкту нерухомого майна у виді житлового будинку [ADDRESS] своєчасно не була проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, позовні вимоги відповідачами не оспорені, заперечень проти позову відповідачами не подано, позовні вимоги ними визнані, що вбачається з поданих відповідачами заяв, які є в матеріалах справи, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] бабусі [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 1211,20 грн. (а.с.57). Натомість, враховуючи що стороною позивача за окремою заявою не ставилося питання про стягнення з відповідача(чів) судових витрат на користь позивача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved