Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту батьківства в якій просить суд прийняти заяву про встановлення факту батьківства та задовольнити повністю. Встановити факт визнання батьківства, а саме, що [PERSON] , що народився [INFO] в смт Березине, Тарутинського району Одеської області, паспорт ID № [NUMBER] від 19.05.2023р., РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане 27.06.2023р. Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис №187 від 27.06.2023р.) є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 28.11.2007 року, видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис у Книзі реєстрації народжень за №1877 від 28.11.2007 року. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що у період з лютого 1998 року та по 2023 рік, [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Між ними були відносини як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, мали взаємні права та обов`язки щодо своїх дітей. Увесь час вони проживали за місцем реєстрації [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народилося 4 дітей, зокрема і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 28.11.2007 року, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, про що в Книзі реєстрації народжень 28.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №1877. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України № 00005539975 від 29.09.2010, виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України за вказівкою матері, а саме: в розділі «відомості про батька» вказаний - [PERSON] , в розділі «відомості про матір» вказана [PERSON] , та зазначено, що «відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України», тобто дитину, мати - [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, а ім`я та по-батькові батька вказала справжні з її слів, так як на той час шлюбні стосунки між нею та [PERSON] у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були. У Свідоцтві про народження Серія [NUMBER] від 28.11.2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] вказані: батько [PERSON] , мати - [PERSON] . 20 лютого 2023 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», [PERSON] [INFO] , був призваний [INFO] на військову службу під час мобілізації в особливий період і направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . У червні 2023 року, [PERSON] , [INFO] , отримала Сповіщення №1462 від 16.06.2023 року, від [INFO] , підписане командиром в/ч [NUMBER] [PERSON] та начальником штабу - першим заступником командира в/ч [NUMBER] [PERSON] , де в графі - місце проживання членів сім`ї або близьких родичів зазначено: прошу сповістити [PERSON] ,яка проживає за адресою: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] про те, що її чоловік - телефоніст-лінійний наглядач відділення зв`язку десантно-штурмової роти [NUMBER] батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу 20 лютого 2023 року [INFO] , загинув [INFO] , внаслідок обстрілу противника, отримав поранення несумісне з життям поблизу населеного пункту Левадне Запорізької області. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Поряд з цим, юридично [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,не є батьком [PERSON] , [INFO] , так як до загибелі не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, тому наразі без рішення суду встановити факт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] відносно [PERSON] , [INFO] , є неможливим. На даний час [PERSON] [INFO] , як законний представник неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в її інтересах має намір оформити на неї пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оформити документи для одержання передбачених чинним законодавством виплат а саме, отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,внести відомості про батька дитини в свідоцтві про народження,а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її донька [PERSON] , [INFO] , буде забезпечена правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника - свого батька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Іншої мети для встановлення факту, що мас юридичне значення, заявниця не має, протиріч та спору або конфлікту інтересів із заінтересованою особою з цього питання також не має, тому і звертається до суду із заявою в порядку окремого провадження. Враховучи зазначене, у [PERSON] , [INFO] виникла необхідність у встановленні такого юридичного факту, як батьківства [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який загинув [INFO] , відносно дитини [PERSON] [INFO] . Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Міністерство Оборони України про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Представник заінтересованої особи, Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту батьківства, підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України і не є вичерпним. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав. В даній справі заявниця звернулася до суду для встановлення факту батьківства та не заявляє окремо вимог про вирішення спору про право. Матеріли справи також не містять відомостей, зокрема, що між заінтересованими особами наявний спір про право. Судом встановлено. що заявниця має намір реалізувати передбачене законом право на отримання одноразової грошової допомоги, яке гарантовано державою та є безспірним, інші особи, які б мали право на отримання допомоги відсутні, тому спору про право між заявницею та заінтересованими особами немає, і дана заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України та Сімейного кодексу України. Отже, у даному випадку належним способом вирішення питання щодо батьківства [PERSON] , [INFO] є звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першоїстатті 130 СК України у порядку окремого провадження. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) викладено висновок з питань застосування норм права, згідно з яким Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що вона відступає не від постанов у конкретних справах, а від висновку щодо застосування норм права при визначенні предметної юрисдикції спорів. Цей висновок міг бути сформульований в одній або декількох постановах. Відсутність згадки повного переліку постанов, від висновку хоча б в одній із яких щодо застосування норм права Велика Палата Верховного Суду відступила, не означає, що відповідний висновок надалі застосовний (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц). Суд зазначає, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадянтане передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.Беручи до уваги наведене, суд погоджується, що обраний заявницею спосіб захисту свого права узгоджується із положеннями чинного законодавства та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Зокрема, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 641/8921/21 визначено, що: у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина третя статті 128 СК України). Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20) та у Постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт ID № [NUMBER] від 25.09.2019р.,орган,що видав 5148, яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] в лютому 1998 року, познайомилась з [PERSON] [INFO] , паспорт ID № [NUMBER] від 19.05.2023р., РНОКПП [NUMBER] , що народився в смт Березине, Тарутинського району Одеської області та з 21.02.1998 року вони почали проживати однією сім`єю в цивільному шлюбі. З самого початку подружнього життя між ними склалися гарні та довірливі стосунки. За період спільного проживання в цивільному шлюбі в них народилося четверо дітей, яких вони разом виховували. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 30.11.2005 року, виданим Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси та про що в Книзі реєстрації народжень 05.07.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №08, який на час подання заяви до суду , під час виконання бойового завдання через штурмові дії та артилерійський обстріл противника по позиціям поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області, зник безвісти, про що свідчить сповіщення сім`ї №2014/182 від 19.04.2023р. вих№2014. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 30.11.2005 року, виданим Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси та про що в Книзі реєстрації народжень 20.07.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №09. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 29.06.2005 року, виданим Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси та про що в Книзі реєстрації народжень 29.06.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №574 . [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 28.11.2007 року, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси та про що в Книзі реєстрації народжень 28.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №1877. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України № 00005539975 від 29.09.2010, виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України за вказівкою матері, а саме: в розділі «відомості про батька» вказаний - [PERSON] , в розділі «відомості про матір» вказана [PERSON] , та зазначено, що «відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України», тобто дитину, мати - [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, а ім`я та по-батькові батька вказала справжні з її слів У поданій до суду [PERSON] також зазначила, що в 2012 році, [PERSON] [INFO] ,придбав для своєї сім`ї та спільних з [PERSON] , [INFO] , дітей, будинок в [ADDRESS] , та оформив право власності на цей будинок саме на заявницю. В цьому будинку вони разом з дітьми проживали до самої загибелі її цивільного чоловіка [PERSON] [INFO] . Вказала, що з самого початку відносин, тобто з лютого 1998 року, [PERSON] [INFO] , працював на будівництві, зароблені ним гроші він витрачав на спільні потреби сім`ї та дітей . За період спільного проживання вонизробили у будинку ремонт, придбали пральну машину, газову плиту, меблі та інші речі повсякденного вжитку. Придбавали одяг для себе та дітей, продукти харчування, відпочивали, сплачували комунальні послуги, піклувались один про одного. Таким чином, судом встановлено, щозагалом відносини, які склалися між [PERSON] та [PERSON] в період спільного проживання, починаючи з 1998 року по 2023 рік до дня загибелі чоловіка, були притаманні подружжю.Зокрема, проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, взаємні права та обов`язки щодо їх дітей. Із самого народження дітей та по день смерті [PERSON] [INFO] , останній брав активну участь у їх вихованні та житті, утримував та виконував усі обов`язки батька дитини, передбачені сімейним законодавством. Визнавав себе батьком їх спільних дітей. Заявниця зазначила, що за весь час їх спільного проживання після народження дитини [PERSON] , [INFO] , матеріальне утримання доньки взяв на себе батько [PERSON] [INFO] . Він дуже любив доньку, піклувався про неї, брав активну участь у її вихованні з самого народження по день своєї смерті, виконував усі обов`язки та завжди визнавав себе батьком [PERSON] , [INFO] . Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів;показаннями свідків. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогудійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. До заяви про встановлення факту батьківства, як докази, можна надавати такі документи: письмові докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (анкети, довідки про склад сім`ї, автобіографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, копії медичних документів, виписки з будинкових книг, свідоцтво хрещення дитини, якщо в ньому записані біологічні батьки дитини та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб);сімейні фото, відео матеріали; показання свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником та про безпосереднє визнання померлим свого батьківства за життя;докази того, що у інший спосіб неможливо внести зміни до актового запису про народження дитини (відмова відділу ДРАСЦ); витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини з відміткою про те, що запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки відсутність даних про те, що запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері, виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого, з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України, зазначена правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду, зокрема:Постановівід 21.02.2020 р. у справі №643/9245/18,Постанові від 15.04.2021р.у справі №361/2653/15-ц,Постанові від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц, Постанові від 21 лютого 2020 р. у справі №643/9245/18, Постанові від 21 березня 2018 року у справі №543/738/16, Постанові від 16.05.2018 року у справі №760/3977/15. Крім того, відповідно до Висновків Великої Палати Верховного Суду у цивільних справах , щодо необхідності врахування висновків ВС зазначено: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Так, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2024 року у справі №367/4662/22 встановлено, що: суди не врахували, що обставини, що входять до предмету доказування, можуть встановлюватися такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це; висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі. У разі відсутності висновку судової молекулярно-генетичної експертизи не виключається встановлення батьківства на підставі інших доказів.

Outcome: approved