Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором позики № 3580970424 від 07.04.2024 в загальному розмірі 50274,00 грн. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 13.02.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3580970424 у вигляді електронного документа, відповідно до умов якого відповідачка отримала позику у розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахунку вказаної суми на його банківський рахунок та зобов`язався повернути її у погоджений умовами договору строк зі сплатою процентів за користування позикою. Незважаючи на наявність у відповідача зобов`язань за кредитним договором останній не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами відповідно до умов кредитного договору, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 23.01.2025 за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на подання відзиву не скористалась, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. 128, ст. 130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на позицію сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази,виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику № 3580970424 (далі - Договір), який підписаний відповідачкою електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (а.с. 17-19). Відповідно до п. 1.1 Договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику позику в розмірі 7000,00 грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з пунктами 1.3, 1.5 та/або п. 1.6 цього Договору, його додатків. Інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, графік платежів визначено в Таблиці обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, що є Додатком № 1 до договору № 3580970424, підписаної відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до роздруківки з електронної пошти позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», на електронну пошту відповідачки, вказані нею у Договорі, відправлено одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. На виконання умов Договору ТОВ ФК «Контрактовий дім» 07.04.2024 було здійснено переказ коштів в сумі 7000,00 грн., в призначенні платежу якого вказано банківську карту [NUMBER] та номер мобільного телефону [NUMBER] », зазначені позичальником [PERSON] в розділі «Реквізити сторін» вищевказаного договору позики, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19820-1354-99660465 та договором № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с. 20, 35-38). Заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 3580970424 від 07.04.2024 станом на 13.01.2025 складає: 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 43274,00 грн. - заборгованість за процентами, загальна сума заборгованості склала 50274,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Положеннями ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. В ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Положеннями ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За приписами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно вимог ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, стороною позивача доведено факт укладання між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»та [PERSON] вищевказаного кредитного договору, отримання відповідачкою грошових коштів на погоджених сторонами умовах фінансового кредиту, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та невиконання останньою обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів. При цьому, підписавши договір позики, [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що сторонами не спростовується. Доказів про погашення боргу кредитору матеріали справи не містять. Разом з тим, представник позивача просить стягнути з відповідача, окрім заборгованість за тілом кредиту, також заборгованість за процентами в розмірі 43274,00 грн., нараховані по 13.01.2025 включно. Вирішуючи позов в цій частині суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За приписами ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В абз. 2 ч.1 ст. 1046 УК України зазначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З системного аналізу приведених правових норм вбачається, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно умов договору процентна ставка - фіксована, 2,2 % в день, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (47541,10 % річних). Строк позики (строк дії договору) становить 360 днів. Орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 07.04.2024. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунку заборгованості за 281 день прострочення. Відповідно до розрахунків заборгованості станом на 13.01.2025 року відповідачка має заборгованість перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»: 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 43274,00 грн. - заборгованість за процентами (за 281 день прострочення), загальна сума заборгованості склала 50274,00 грн. Розмір заборгованості та розрахунки заборгованості відповідачкою не спростовані. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та відсутності заперечень відповідачки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved