Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , у якому просить шлюб зареєстрований між сторонами з 22 липня 2006 року, актовий запис № 35 від 22 липня 2006 року, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області розірвати. Витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 22 липня 2006 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться із позивачкою та мешкають з нею. Шлюбні відносини вперше припинялися у 2022 році, зараз повторно припинені з серпня 2024 року, однією родиною вони не мешкають, подальше спільне життя і збереження сім`ї - неможливе. Причиною розірвання шлюбу є той факт, що з відповідачем вони втратили почуття любові один до одного, мають різні погляди на аспекти життя та сумісно мешкати не мають бажання. Майнового спору, або спору щодо проживання дітей між ними не має. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Виклик відповідача [PERSON] про дату, час і місце судового засідання у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України . Позивач в судове засідання 06.02.2025 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому, 24.01.2025 року представник позивача адвокат Гецко В.В. подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 06.02.2025 року повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 22.07.2006 року у виконавчому комітеті Чопської міської ради Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №35. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 22.07.2006 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.08.2007 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.04.2015 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , їх батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також до позову додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що шлюбні відносини вперше припинялися у 2022 році, зараз повторно припинені з серпня 2024 року, однією родиною сторони не мешкають, подальше спільне життя і збереження сім`ї - неможливе. Причиною розірвання шлюбу є той факт, що з відповідачем вони втратили почуття любові один до одного, мають різні погляди на аспекти життя та сумісно мешкати не мають бажання. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку позовні вимоги [PERSON] , задоволені повністю, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved