Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач АТ "Універсал банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг "Мonobank" від 09.02.2018 року у розмірі 31833,64 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 09.02.2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна картка [NUMBER] . АТ "Універсал банк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим станом на 28.12.2022 року у відповідача прострочення зобов`язання сягнуто понад 90 календарних днів. Банк 28.12.2022 року направив на адресу відповідача повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходить. Загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 25.08.2024 року становить 31 833,64 грн та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 31 833,64 грн, заборгованості за пенею, за порушення грошових зобов`язань - 0,00 грн. Процесуальні дії Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 39-40). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 42). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили, конверти повернулись з відміткою "адресат відсутній" (а.с. 45, 47). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддя приходить до наступного. Фактичні обставини справи З матеріалів справи встановлено, що 09.02.2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 9). В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг [PERSON] просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. Частиною 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг [PERSON] просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті нею в банку. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи (а.с. 10-27). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 09.02.2018 року станом на 25.08.2024 року становить 31 833,64 грн та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 31 833,64 грн (а.с. 6-8). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту (надалі по тексту - кредитний договір). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи; Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. З ст. 8 ЗУ «Про електронну комерцію», учинені в процесі електронного правочину електронні операції повинні бути здійснені відповідно до вимог та в порядку, встановленими цим законом та/або угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про електронну комерцію», у випадках, коли договір повинен бути укладений у письмовій формі й передбачається настання певних наслідків у випадку відсутності письмової форми, ця вимога вважається виконаною шляхом представлення електронного документу, якщо інформація, що міститься в ньому, є доступною для її наступного використання. Відповідно до Розділу І Умов і правил, під Удосконаленим Електронним Підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу Удосконаленого Електронного Підпису та Особистого Ключа, однозначно пов`язаного з Підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію Підписувана та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Удосконалений Електронний Підпис накладається за допомогою Особистого Ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП БЕЗ сертифіката ключа. Виходячи із вищевикладеного вбачається, що Удосконалений Електронний Підпис (надалі- УЕП), із яким працює АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не являться тим самим, що і Кваліфікований Електронний Підпис (надалі-КЕП). УЕП - відмінний від КЕП, але повністю законний, врегульований чинним законодавством України формат підписання електронних правочинів. УЕП призначений для підпису документів у Мобільному додатку, лише тих, що стосуються даного Договору про надання банківських послуг, як спосіб ідентифікації Клієнта і прийняття його акцепту. Статтею 18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Як вже зазначалось, клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту платіжну картку (надалі - картка). Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Монобанк». Дата укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації із картки у мобільний додаток із авторизацією за номером телефону. Також у відповідності до Анкети-заяви, яка підписана відповідачем власним підписом, передбачено, що «Підписанням того Договору підтверджую, що я ознайомлений з Умовами і правилами надання Банківських послуг. Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення» (Покрокова інструкція активації та підписання Умов і правил міститься у додатках до Позову). Відповідно до розділу І Умов і правил, клієнт, уклавши договір, шляхом підписання Анкети- заяви, підтверджує, що клієнт до укладення ним договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від банку і погоджується із ними. Отже враховуючи викладене, а також той факт, що платіжна картка надається відповідачу не активованою, а для використання вказаної платіжної карти її необхідно активувати, активація такої платіжної картки здійснюється виключно через мобільний додаток, який відповідач повинен встановити на своєму смартфоні (інші варіанти активації платіжної карти «monobank» неможливі), а також те, що відповідач самостійно вводить власний номер телефону у мобільний додаток для його подальшої ідентифікації, то відповідно алгоритм погодження із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту виглядить наступним чином: Після встановлення Мобільного додатку «monobank» та після першого відкриття такого мобільного додатку на екрані смартфону з`являється наступна інформація, яка вказана у Покроковій інструкції активації картки «monobank» та підписання УЕП Умов і правилю Таким чином відповідач, враховуючи положення ЗУ «Про електронну комерцію», щодо електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора, а також те, що активація платіжної карти «monobank» здійснюється виключно відповідачем через мобільний додаток, у якому для підтвердження активації відповідач погоджується із умовами обслуговування, тарифами, паспортом кредиту та розрахунком його вартості, - підписав умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблицю обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до розділу II умов і правил, з метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки. Відповідно до розділу II Умов і правил, операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч. Згідно ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 833,64 грн, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Мonobank" від 09.02.2018 року у розмірі 31 833,64 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved