Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

15.08.2024 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач проживає окремо та в добровільному порядку не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. 08 жовтня 2024 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.01.2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Гусляков М.М., який діє в інтересах [PERSON] подав відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач постійно спілкується з їх спільною дитиною, та за можливості здійснює придбання необхідних товарів/послуг. На теперішній час перебуває на лікуванні після отримання тяжкого поранення під час участі у бойових діях по захисту Батьківщини як є військовослужбовець за мобілізацією. У зв`язку з чим він буде мати значні витрати на лікування, та скоріше за все, не зможе вільно обрати місце роботи та професію, та відповідно мати постійний заробіток. Також просив врахувати наявність у Відповідача батька та матері пенсійного віку, які потребують догляду та фінансового утримання, а також наявність дитини від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти за рішенням суду. \~ \~ \~ \~16.01.2025 року [PERSON] надала до суду заяву про зміну позовних вимог в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання\~не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача, адвоката Гуслякова М.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти уточнених позовних вимог не заперечували. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 31.10.2010 року по 18.03.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 08 грудня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, з якого вбачається, що батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 02.08.2024 року, виданого Департаментом адмін. послуг виконкому Криворізької міської ради та паспортних даних позивачки, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,9). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законів представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких підстав, оскільки відповідач не оспорював уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи обставини передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та вимоги ч. 5 ст. 183 СК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.08.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до\~п.12\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» \~від сплати\~судового збору\~звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Так як\~відповідач [PERSON] \~є військовослужбовцем, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору на користь держави. У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved