Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), в інтересах якої діє представник адвокат Даніель А.\~В., звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ): 85104,92 грн заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ; 85104,92 грн неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період із 30 вересня 2021 року до 01 вересня 2024 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 листопада 2017 року у справі №\~524/6020/17 розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем. Рішенням від 28 вересня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Однак, починаючи з дня пред`явлення виконавчого листа від 25 листопада 2016 року до виконання відповідач не сплачує аліменти у повному розмірі, у зв`язку чим станом на 01\~вересня 2024 року утворилася заборгованість у сумі 85104,92 грн, яку вона разом із 85104,92\~грн пені просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою від 23 жовтня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Даніель А.\~В. звернулася з заявою, у якій просила розглядати справу без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні конверти АТ «Укрпошта» з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи; із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Сімейним кодексом України (далі СК України) визначено право та способи захисту у спорах про стягнення аліментів, а також у спорах про стягнення заборгованості з аліментів. За змістом статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже є два способи виконання обов`язку батьків, які проживають окремо, в утриманні дитини : за домовленістю (добровільно), або за рішенням суду. Відповідно до частин першої, третьої статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. За правилами частини першої статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами. Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує. Позивач у цій справі просить стягнути заборгованість за аліментами, стягнення якої не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» на виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2016 року про стягнення аліментів. Про наявність спору щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів позивач не зазначає. Наведене ґрунтується на висновках, викладених у постанові Верховного Суду 10 квітня 2024\~року №\~761/43598/21. Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів. Щодо вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного. За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд установив, що рішенням від 28 вересня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області стягнув з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Судове рішення про стягнення аліментів виконує у примусовому порядку Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області, виконавче провадження №\~66954510. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість щодо виплати аліментів на утримання дітей за період із вересня 2021 року до вересня 2024 року у сумі 85104,92 грн, що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів щодо примусового виконання виконавчого листа №\~536/1038/16-ц станом 01\~вересня 2024 року. Ураховуючи вимоги частини першої статті 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 85104,92 грн. Відповідно до частини першої, другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі №\~711/679/21 (провадження №61-18434св21) зокрема зазначив, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Як убачається із наданого виконавчою службою розрахунку, заборгованість [PERSON] станом на 01 вересня 2024 року становить 85104,92 грн. Так, за розрахунком позивача сума пені за період із 30 вересня 2021 року до 01 вересня 2024\~року становить 466403,85 грн, однак з урахуванням встановлених частиною першою статті 196 СК України обмеження, просить стягнути 85104,92 грн пені, яка не перевищує суму основного боргу. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню. Оскільки позивач в силу вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: partial