Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач КП «Жилкомсервіс» звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.03.2007 по 01.08.2021 у розмірі 11400,72 грн., а також судового збору у розмірі 2270 грн. Позов мотивовано тим, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 265895724 від 15.07.2021 р. [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі № 644/5619/16-ц від 16.12.2016 року за [PERSON] визнано право власності на житлове приміщення за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. З наведеного вбачається, що відповідач є споживачем житлових послуг, що надаються підприємством. Перелік послуг КП «Жилкомсервіс» встановленні відповідними рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу, відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачує, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.03.2007 по 01.08.2021 у сумі 11400,72 грн., в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Від представника відповідача [PERSON] Усачова О.Л. до Фрунзенського районного суду міста Харкова надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначив, що 11.07.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду скасував рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 року , яким за [PERSON] визнано право власності на житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 18 лютого 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зупинено провадження у справі 644/5619/16-ц до розгляду цивільної справи № 645/3041/17-ц. Представник відповідача зазначає, що на даний час [PERSON] не є власником квартири розташованої за адресою [ADDRESS] , так як правовстановлюючий документ судове рішення у справі № 644/5619/16-ц Орджонікідзевського районного суду м. Харкова скасовано. [PERSON] не користується вказаною квартирою, а наявність лише державної реєстрації речових прав на вище вказану квартиру не є підставою вважати її власником вказаного нерухомого майна. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 644/5619/16-ц за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яка перебуває у провадженні Орджонікідзенського районного суду м. Харкова. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 11 квітня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 22 лютого 2023 року за Вх № 12390. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року Савченко Л.І. визначено головуючим по справі . Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. від 23 лютого 2023 року цивільну справу\~за позовом\~Комунального підприємства\~«Жилкомсервіс» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~з утримання\~будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій прийнято до свого провадження. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. від 07 січня 2025 року поновлено провадження у справі. Позивач КП «Жилкомсервіс», будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету (а.с.93), в судове засідання свого представника не направили, про причину неявки суд повідомлено. Разом з тим, в матеріалах справи є заява представника позивача Пульної Ю.Є. про розгляд справи за її відсутності, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача [PERSON] Усачов О.Л. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсності. Суд, заслухавши думку представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ч.3\~ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Положеннями ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що\~ рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2016 року (справа № 644/5619/16-ц) \~визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , як спадкоємцем четвертої черги. Визнано за [PERSON] право власності на кімнату [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , як спадкоємцем четвертої черги (а.с.22-24). З довідки про реєстрацію зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.07.2021 р. вбачається, що відомості про зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] відсутні (а.с.29). З довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] вбачається, що за період з 01.03.2007 р. по 01.08.2021 р. виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 11400, 72 грн. (а.с.7-11). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 11 липня 2018 року у справі № 644/5619/16-ц рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року\~скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року (справа № 644/5619/16-ц) у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовлено (а.с.72-74). Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2024 року (справа № 644/5619/16-ц) рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року залишено без змін (а.с.76-80). Відповідно до ч.6 ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку , що відповідач [PERSON] не є власником квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , так як рішення суду, на підставі якого було за нею визнано право власності скасовано. Згідно ст. ст. 316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України \~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, є виконавцем, а фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати комунальну послугу споживачем. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є\~обов`язковим\~для виконання сторонами. На час розгляду даного спору суду позивачем не надано достовірних доказів того, що відповідач [PERSON] в період з 01.03.2007р. по 01.08.2021 р. проживала за адресою [ADDRESS] та користувалася послугами з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, а тому не доведено, що заборгованість утворилася саме за нею. Позивачем не спростовано заперечення відповідача, що остання не є власником квартири [ADDRESS] , оскільки рішення суду від 16 грудня 2016 року (справа № 644/5619/16-ц) , яким визнано за [PERSON] право власності на вище вказану квартиру скасовано, у задоволенні її позову про визнання права власності на вказану квартиру відмовлено Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року (справа № 644/5619/16-ц). З таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed