Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Відповідачка позовні вимоги визнала, відзиву на позов не надала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія довідки старости Новосільського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області від 17.04.2024р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія виписки з погосподарської книги №9 Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 21.06.2024р. щодо належності домоволодіння [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія державного акту серії ЯИ №949233 від 16.03.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,1571 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія державного акту серії ЯБ №438520 від 02.03.2006р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 2,36 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія звіту від 29.10.2024р. експерта про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та присадибної земельної ділянки; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2024 р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 21.01.2025р.; копія заяви [PERSON] від 17.04.2024р. про відмову від спадщини; копія заяви [PERSON] від 17.04.2024р. про прийняття спадщини; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 21.01.2025р. (дата заведення спадкової справи 05.06.2024р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі приходиться двоюрідною онукою померлому [PERSON] , відповідачка являється вдовою спадкодавця. За життя [PERSON] належало наступне майно: -житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , - на підставі виписки з погосподарської книги №9 Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 21.06.2024р. щодо належності домоволодіння; -земельна ділянка площею 0,1571 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - згідно державного акту серії ЯИ №949233 від 16.03.2010р. на право власності на земельну ділянку; -земельні ділянки загальною площею 2,36 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯБ №438520 від 02.03.2006р. на право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом (дата заведення спадкової справи 05.06.2024р.). Вдова померлого [PERSON] (спадкоємець першої черги за законом) 17.04.2024р. подала заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка. Отже, позивачка прийняла спадщину після смерті двоюрідного дідуся (як спадкоємиця п`ятої черги за законом) юридично, оскільки вона своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незважаючи на прийняття спадщини позивачкою, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, про що 28.10.2024р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності позивачкою не було оформлено, вона не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю. Щодо спадкового житлового будинку, то він на даний час рахується належним [PERSON] на підставі даних погосподарської книги с. Новосільське, за його життя не був зареєстрований у Державному реєстрі прав власності на нерухомість. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка на неї не претендує (відмовилась від спадщини), інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого степеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею п`ятої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті [PERSON] у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові житловий будинок та земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному\~випадку позивачка\~прийняла спадщину\~юридично,\~оскільки її\~воля,\~як спадкоємиці\~за законом,\~була виражена\~у її\~діях по подачі нею заяви про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок та земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved