Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання. Позовні вимоги представник позивача обґрунтувє тим, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . 17 вересня 2024 року між Київським фаховим коледжем туризму та готельного господарства в особі директора Матвієнко Анатолія Тихоновича та [PERSON] було укладено Договір №64/ПТ/11ФМБ/П, відповідно до якого заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб здійснити надання освітньої послуги, а саме: підготувати фахівця з фаховою передвищою освітою за освітньо- професійним рівнем фахової передвищої освіти; освітньо-професійний ступінь: фаховий молодший бакалавр. Назва спеціальності: 076 "Підприємництво та торгівля". Відповідно до наданої Київським фаховим коледжем туризму та готельного господарства довідки №365 від 04.12.2024, [PERSON] дійсно є студенткою 2-го курсу денної форми навчання, спецільності "Підприємство та торгівля", Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства, освітньо-професійний ступінь "Фаховий молодший бакалавр". Термін навчання з 01.092024 року по 30 червня 2026 року. Так, 23.09.2024 матір`ю позивачки було перераховано на розрахунковий рахунок Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства кошти за навчання за перший семестр першого курсу навчального року грошові кошти у розмірі 11000 грн. Більше того, на даний час у зв`язку з навчанням, позивачка проживає в гуртожитку університету, за перший навчальний семестр проживання в якому ( з 01.10.2024 по 01.01.2025) матір`ю позивачки також здійснено оплату в розмірі 1812 грн. Позивачка є студентом денної форми навчання, яке забирає у неї весь вільний час, тому часу на роботу немає, навчається в іншому місті, тому окрім коштів на придбання підручників, канцелярії та інших речей, необхідних для навчання, засобів гігієни та продуктів харчування, одягу, взуття, їй необхідно ще кошти на проїзд та проживання. На сьогодні, всі витрати по забезпеченню позивачки сплачує її матір за власний рахунок, відповідач не приймає участі у матеріальних витратах на її утримання. На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на період навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, завчасно надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили його задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце слухання справи судом був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідачів, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] ), де він записаний батьком (а.с. 11). Згідно довідки № 365 від 04.12.2024 року, [PERSON] , є студенткою 2-го курсу, групи ПТ-3-23-11, денної форми навчання, спеціальності "Підприємство та торгівля", Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2026 року. Оплата за навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб (а.с. 17). Вказане також підтверджено договором про надання освітньої послуги за № 64/ПТ/11/ФМБ/П від 17.09.2024 року (а.с.12-15). Відповідно до довідки №371 від 11.12.2024 видана [PERSON] , про те, що вона є студенткою 2-го курсу, групи ПТ-3-23-11 денної форми навчання, спеціальності "Підприємство та торгівля", Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства, та дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , строк користування місцем у гуртожитку становить з 01.10.2024 по 01.01.2025 року (а.с. 10). Вказане підтверджується договором найму №529 від 27.09.2024 року (а.с.16). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Відповідно до ч.1ст. 182 Сімейного Кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зіст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відомості про перебування у відповідача на утриманні інших осіб, його матеріальний стан та стан здоров`я в матеріалах справи відсутні. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одягу, харчування, канцелярії, підручників тощо. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на цей час несе мати. З поданих суду позивачем доказів встановлено, що позивач по справі не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі - у розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно, з моменту подачі позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved