Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

До Суворовського\~районного суду\~м.Одеси\~надійла цивільна\~справа №\~522/4535/23\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ про\~стягнення боргу\~за договором\~позики.\~Позивач просить\~суд стягнути\~з відповідачів [PERSON] та [PERSON] користь [PERSON] , заборгованість за договором позики від 15 жовтня 2021 року, з урахуванням відсотків за користування позикою, у розмірі 8116320 гривень. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що позивач передав у борг [PERSON] , [INFO] грошові кошти на суму 150 000 (сто п`ятдесят) тисяч доларів США, що за курсом Національного банку України, становить на рівні 36,5686 гривень за 1 долар США. На підтвердження отримання коштів [PERSON] було надано особисту письмову розписку від 15.10.2021 року із зазначенням умов їх повернення (копія розписки додається, оригінал її знаходиться у позивача). Повернути кошти повинен був 15.01.2022 року. Незважаючи на досить тривалий час користування позикою [PERSON] не повернув позивачу отримані кошти. Крім цього, за період з 15.10.2021 року по день подання позову з відповідачів підлягають стягненню відсотки за користування позикою за 16 місяців, по 3 відсотки за місяць у сумі 164 520 грн (від 150000 доларів США 3%=4500 доларів США, згідно курсу НБУ 164520 грн) тому за 16 місяців це становить 164520 грн*16 = 2632320 грн. Таким чином, загальна сума боргу за договором позики від 15.10.2021 року становить: 5484000 грн (сума боргу) + 2632320 грн (відсотки) = 8116320 грн, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача основна сума боргу у розмірі 5484000 грн та 2632320 грн. несплачених коштів за користування коштами, а також судовий збір. Позивач вказує, що боржник [PERSON] , незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів уникав від виконання зобов`язання. Неодноразові звернення позивача з проханням дотримуватися взятого зобов`язання, щодо повернення грошових коштів боржником постійно ігнорувалися. В результаті чтого позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того, позивачу стало відомо, що [PERSON] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Згідно ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь- якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Позивач вказує, що спадкову справу відкрито - державним нотаріусом Оліянчук С.С., після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , правонаступниками є - відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на ст.ст. 1047,1050,1216,1218,1219 ЦК України. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05.09.2023 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 522/4525/23 за заявою [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу та цивільну справу № 523/8823/23 за заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, про розподіл спадщини. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, про розподіл спадкового майна, яке залишилося після померлого [INFO] її батька [PERSON] , просить суд позовні вимоги задовольнити, та : -визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 137,8 кв.м.; - земельну ділянку (в стадії приватизації), на якій розташоване зазначене домоволодіння по [ADDRESS] , за фактичним користуванням 1000 квадратних метрів; - визнати за відповідачкою [PERSON] право власності на : - квартиру [ADDRESS] ; - автомобіль LADA-PRIORA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . До суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позивачка просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 137,8 кв.м., яке розташовано на земельній ділянці (за фактичним користуванням) 1000 кв.м., по [ADDRESS] . Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [INFO] \~помер її\~батько [PERSON] ,\~після смерті\~якого залишилась\~спадщина у\~вигляді домоволодіння\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~137,8\~кв.м.;\~земельна ділянка\~(в\~стадії приватизації),\~на якій\~розташоване зазначене\~домоволодіння по\~ [ADDRESS] ,\~за фактичним\~користуванням 1000\~кв.м.; квартира\~ [ADDRESS] ; автомобіль LADA-PRIORA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] та як і позивачка [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Однак, вони, як єдині спадкоємці за законом, добровільно поділити спадкове майно не можуть, у зв`язку з чим позивачка [PERSON] просить поділити спадщину, та визнати за позивачкою: -право власності в порядку спадкування на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 13 квадратних метрів; - на земельну ділянку (в стадії приватизації), на якій розташоване зазначене домоволодіння по [ADDRESS] , за фактичним користуванням 1000 кв.м.; Визнати за [PERSON] : -право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] ; автомобіль LADA-PRIORA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від м17.03.2023 року цивільну справу № 522/ 4525/23 передано за підсудністю до Суворовського районного суду м.Одеси. 26.04.2023 року вказана цивільна справа надійшла до Суворовського районного суду м.Одеси, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 року розподілена та передана судді Аліній С.С. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 28.04.2023 року прийнято до провадження та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, та призначено підготовче судове засідання на 15.08.2023 року на 11 годин. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05.09.2023 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 522/4525/23 за заявою [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу та цивільну справу № 523/8823/23 за заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спадщини. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.09.2023 року витребувано із Приморської державної нотаріальної контори у м.Одеса засвідчену копію нотаріальної справи, яка відкрита 26 січня 2022 року, та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 69037953 ( номер у нотаріуса 39Б/2022). Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.09.2023 витребувано у Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради інвентаризаційну справу на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 137,8 кв.м., та інформацію щодо нерухомого майна, яке було зареєстроване на ім`я\~ [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] ; З Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради інвентаризаційну справу на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 137,8 кв.м., та інформацію щодо нерухомого майна, яке було зареєстроване на ім`я\~ [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] ; З Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області інформацію про зареєстровані так і зняті з реєстрації транспортні засоби за громадянином [PERSON] , [INFO] станом на теперішній час. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07.02.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спадщини по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спадщини залишено без руху. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07.02.2024 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката Монастирського Григорія Михайловича про відстрочення оплати судових витрат за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спадщини по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадщини залишено без задоволення. Заяву представника позивача [PERSON] адвоката Монастирського Григорія Михайловича від 23.10.2024 року про прийняття уточнених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ спадщини по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадщини повернути представнику позивача [PERSON] адвокату Монастирському Григорію Михайловичу. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07.02.2024 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката Монастирського Григорія Михайловича про залучення третьої особи на стороні позивача по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадщини залишити без задоволення. Постановаю Одеського апеляційного суду від 17.05.2024 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Монастирського Г.М. задоволено. Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 07.02.2024 року про повернення заяви про прийняття уточнених позовних вимог, скасовано, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18.11.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивачки\~ [PERSON] \~ адвоката\~Монастирського Г.М.\~ про уточнення \~позовних вимог\~за позовом \~ [PERSON] \~ до [PERSON] \~ про визнання права власності в порядку спадкування, про розподіл\~ спадщини по \~цивільній справі\~ за позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, про розподіл спадщини. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадщини, та призначено судове засідання до розгляду на 10.12.2024\~року на\~11\~годину 20\~хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 11.02.2025 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, про розподіл спадщини, в частині позовних вимог - [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Монастирський Г.М. підтримав уточнені позовні вимоги, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Продан М.О. заперечував проти задоволення позовних вимог, просив поділити спадщину між спадкоємцями в рівних частках. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, є частково доказаними, тому підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 930, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) (т.2, а.с.160). Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.02.1990 р., актовий запис №106, яке видано Приморським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) ( т.1арк.сп.6). Відповідачка [PERSON] , є матір`ю померлого [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження, яке видано 10.07.1964 року, актовий запис №1882 ( т.2,арк.сп.171 оборіт). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] [INFO] , є його дочка [PERSON] , та матір [PERSON] . Відповідно до ч.3ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 24.10.2023 року, на виконання ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 25.05.2023 року, до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла копія спадкової справи за № 39,Б/2022 , яка заведена Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одесі, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (т.2, арк.сп.158-202). Із матеріалів спадкової справи вбачається про те, що позивачка [PERSON] , 21.02.2022 року звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого батька [PERSON] . Також, із матеріалів спадкової справи вбачається, що 25.06.2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого сина [PERSON] . Однак, добровільно поділити спадщину між спадкоємцями не має можливості, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 25.09.2023 року, до суду надійшла письмова відповідь з КП « Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 17.11.2023 року, про те що в КП «БТІ» ОМР повідомляє, що станом на 31.12.2012 року за фізичною особою - [PERSON] [INFO] зареєстровано право власності: -на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2008 року справа № 2-4868/08. Реєстраційний запис зроблено 08.06.2010 року за реєстровим номером 7632 у реєстровій книзі 197 доп. на сторінці 86; -на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Просвіркіною Т.В. приватним нотаріусом Одеського міського територіального нотаріального округу 25.12.2006 року № 11241. Реєстраційний запис зроблено 25.01.2007 року за реєстровим номером 3731 у реєстровій книзі 607 пр. на сторінці 17 ( т.2,арк.сп.213). Відповідно до письмової інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.01.2022 року, а також відповідно до письмового витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.05.2010 року, вбачається що [PERSON] , є власником будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2008 року по цивільній справі № 2-4868/08. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2008 року по цивільній справі № 2-4868/08 ( суддя Шепітко І.Г.) позовні вимоги [PERSON] до Одеської міської ради та виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності задоволено. Суд визнав за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] ,\~що складається\~з житлового\~будинку літ.И,\~загальною площею\~137,8\~кв.м.,\~жилою \~площею 46,1\~кв.м.,\~гаражу літ.К,\~№1-3\~-огорожі,\~що розташовані\~на земельній\~ділянці за\~фактичним користуванням\~площею 1000\~кв.м. Заочне рішення набуло законної сили ( т.2,арк.сп.227 оборіт- 228). Відповідно до письмової інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.01.2022 року, вбачається що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського територіального нотаріального округу Просвіркіною Т.В. р.№ 11241 від 25.12.2006 року. Відповідно до письмової відповіді Регіонального сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 28.02.2023 року №31/15-1366, вбачається що згідно даними ЄДР ТЗ МВС станом на 28.02.2023 року за громадянином [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 2 ( два) транспортні засоби: - автомобіль ВАЗ 21703 1596, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; - автомобіль «Volkswagen Transport» 1986 року випуску, номерний знак [NUMBER] (т.2, арк.сп.199 оборіт). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: -на\~домоволодіння за\~адресою:\~ [ADDRESS] ;\~ -квартиру [ADDRESS] ; - автомобіль ВАЗ 21703 1596 2008 року випуску номерний знак [NUMBER] ; - автомобіль «Volkswagen Transport» 1986 року випуску номерний знак [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Частиною 1 ст.\~1220\~ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до вимог ч. 5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщина вважаєтеся останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого на прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов\~\~про\~\~визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не\~\~ визнається\~\~іншою особою , а також у разі втрати ним документу, який\~\~засвідчує його право власності. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-133.1 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.3.1 роз`яснив: « Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у\~\~разі втрати ним документа, який\~\~засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК)». За правилами статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за статтею 392\~ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392\~ЦК України є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 20.02.2020, справа №54006/5/39б/2012). Відповідно\~до ст.1267\~ЦК\~України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким чином з моменту прийняття спадщини двома або більше спадкоємців спадкове майно, як правило, є об`єктом їх спільної часткової власності. Частка у спадщині - не те ж саме, що і частка у праві спільної власності. Проте враховуючи схожість у правовому регулюванні при здійсненні поділу спадщини або виділу частки у натурі використовуються норми, які регулюють поділ майна, що є у спільній частковій власності або виділ частки з цього майна. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України). Поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст.ст. 364-367 ЦК, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об`єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права. Правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При цьому допускається грошова компенсація, якщо вартість майна є різною. При недосягненні згоди здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. У останньому випадку поділ спадкового майна оформляється судовим рішенням (п. 230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Відповідно до ч.1 ст.1269\~цього ж\~Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач позбавлена можливості захистити свої спадкові права у позасудовому порядку, її спадкові права підлягають судовому захисту. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності, просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на: « земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS] , за фактичним користуванням 1000 кв.м.». Судом встановлено, із матеріалів цивільної справи та з матеріалів спадкової справи вбачається, що в матеріалах справи відсутні письмові відомості про набуття права власності за [PERSON] померлого [INFO] , на земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів;\~\~показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не надала суду письмових доказів в обгрунтування позовних вимог в частині: про визнання за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на « земельну ділянку, на якій розташовано домоволодіння [ADDRESS] , за фактичним користуванням 1000 кв.м.». Також, суд вважає, що позивачка [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких\~обставинах,\~позовні \~вимоги,\~в частині:\~ про\~ визнання\~за \~позивачкою [PERSON] \~ право\~власності \~в порядку\~спадкування за\~законом \~після смерті\~ [PERSON] \~на:\~« земельну\~ділянку,\~на якій\~розташовано \~домоволодіння [ADDRESS] ,\~за фактичним\~користуванням 1000\~кв.м.»\~ - задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, про розподіл спадщини підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial