Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 12 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 25.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2021 шлюб між сторонами розірвано. З серпня 2022 року син проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] Ще починаючи з 2018 року відповідач регулярно виїжджав до росії та разом з нею та сином не проживав, а з вересня 2021 року син повністю знаходиться на утриманні позивача, відповідач припинив допомагати матеріально, у добровільному порядку аліменти не сплачує, працездатний, а тому може надавати матеріальну допомогу. У серпні 2023 року у дитини різко погіршилось здоров`я, син відмовлявся від їжі та води, можливо на фоні стресу, постійних повітряних тривог та гучних обстрілів, у зв`язку з чим була необхідна термінова консультація лікаря-психіатра, що було неможливо зробити без згоди батька, проте останній був відсутній в Україні. Взагалі, здоров`ям, пошуком лікарів та оплатою медичних консультацій лікарів приватних клінік займається виключно позивач. Також вона самостійно без будь-якої матеріальної допомоги з боку відповідача забезпечує здобуття сином освіти, оплачує його заняття у школі англійської мови, футбольному клубі, подорожі та відпочинок сина, різноманітні види його дозвілля, купує одяг, їжу, взуття, подарунки на дні народження, музичні інструменти тощо, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивач також є особою з інвалідністю, що призводить до неможливості знайти постійне місце роботи з особливими умовами праці та великим доходом. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, участі у його вихованні та утриманні не приймає, навчанням та здоров`ям дитини не цікавиться, позивач просить позбавити його батьківських прав щодо їхнього сина [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини, а також стягнути з нього аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 12 500,00 грн. Ухвалою судді від 29.04.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.07.2024 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію, як орган опіки та піклування, та зобов`язано третю особу, відповідно до ч.5 ст. 19 СК України, надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору між сторонами. Ухвалою суду від 25.10.2024, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 18.12.2024 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення способів участі батька у вихованні дитини повернуто заявнику. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених у позові підстав. Пояснила, що фактично з 2018 року відповідач не проживав з нею та сином, покинув їх, забравши при цьому гроші у сумі 20 000 доларів США, зароблені нею, та виїхав до росії, у 2021 році шлюб між ними розірвано, а у 2022 році вона уклала шлюб з іншим чоловіком. У 2019 та 2020 роках один раз на рік відповідач приїжджав в Україну. Останній раз відповідач бачив сина у 2022 році у Ризі, коли вона з сином та мамою перебували там і відповідач до них приїжджав, деякий час спілкувався з сином. Іноді відповідач перераховує якісь кошти, проте це відбувається нерегулярно і цих коштів недостатньо для повноціного утримання дитини. Сума аліментів у 12 500,00 грн. нею визначена з урахуванням тих витрат, що вона несе на утримання сина щомісячно, щоб повноцінно забезпечити задоволення усіх його потреб, пов`язаних з повсякденним життям, навчанням, лікуванням, дозвіллям, розвитком. Син сприймає відповідача як батька, іноді спілкується з ним по телефону та через мережу інтернет, проте у дитини є образа на батька, пов`язана з тим, що той мало цікавиться ним, коли син йому телефонує - може не відповісти на дзвінок, дитина баче, як її теперішній чоловік спілкується зі своїм сином від першого шлюбу, піклується про нього, і [PERSON] , не отримуючи це від свого батька, ображається на нього. З її боку не чиняться перешкоди у спілкуванні сина з батьком. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, проте зазначив, що зараз не має постійного заробітку, проживає за кордоном, в Італії, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5 000,00 грн. Позов в частині позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] не визнав. Зазначив, що у 2018 році він дійсно виїхав до рф на заробітки, проте це рішення було прийняте ними з позивачем спільно. Працюючи в росії він перераховував на рахунок тещі грошові кошти для сина. У 2019 році він навіть звертався до органу опіки та піклування - Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою перевірити умови проживання сина з позивачем, яка у телефонних розмовах з ним поводила себе неадекватно і він боявся за дитину. У 2019, 2020 роках він приїджав в Україну на новий рік, привозив подарунки сину, купували з сином ялинку, разом зустріли новий 2021 рік. Через тещу він постійно спілкувався з сином до квітня 2024 року, а з цього часу спілкування перервалося, його номер у телефоні сина був заблокований, син казав, що мама не дозволяє йому з ним спілкуватися. Лише з літа 2024 року спілкування відновилося, під час розгляду даної справи судом. Він робив сину подарунки - велосипед, самокат, ігровий ноутбук, іграшки, роліки. У Ризі у 2022 року він провів з сином декілька днів, спеціально приїхав туди до дитини та жив в отелі, забирав сина до себе. У певний період часу кошти не висилав позивачу, бо не знав куди, а тепер, починаючи з жовтня 2024 року щомісяця висилає гроші на дитину по п`ять тисяч гривень. Витрати на відпочинок сина, його навчання та відвідування гуртків позивач не обговорює з ним, усі рішення приймає самостійно. Він готовий і бажає приймати участь у житті дитини, у разі необхідності на першу вимогу надати позивачу довіреність на вчинення дій відносно сина, на виїзд за кордон, на лікування. Взагалі він готовий навіть забрати сина до себе, щоб той проживав з ним, і забезпечити сина усім необхідним. Представник Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, справу просили розглянути без участі представника органу опіки та піклування, надали суду висновок щодо розв`язання спору між сторонами. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.2015 [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2021 шлюб між сторонами розірвано. 30.08.2022 позивач уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30.08.2022, виданим Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За інформацією, наданою Шевченківським УП ГУНП у м. Києві, Державною прикордонною службою України 03.09.2021 відповідач [PERSON] покинув територію України через пропускний пункт «Бачівськ» та в Україну з того часу не повертався, що також не заперечувалося відповідачем під час розгляду справу. Як повідомив сам відповідач, на теперішній час він проживає в Італії. Також, з відповіді Державної прикордонної служби України від 02.08.2024 убачається, що [PERSON] виїхав з України у квітні 2018 року і до вересня 2021 року періодично приїжджав в Україну на короткий період часу. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики від 22.02.2024, наданої школою І-ІІІ ступенів № 25 міста Києва, малолітня дитина [PERSON] навчається у 3-A класі з 01.09.2021. Відомості про батька відсутні. Мати цікавиться успішністю дитини, відвідує батьківські збори. Крім того, з довідок, наявних у матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує наступні гуртки: ДСК «Спарта Київ», «Київська дитяча музична школа № 8», школа англійської мови Speak Well School, на заняття приводять і забирають дитину мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . Відповідно до наданих позивачем платіжних документів, оплату за відвідування вказаних гуртків, а також супутніх з цим витрат, здійснює позивач. Також позивачем оплачується відпочинок дитини, що підтверджується виписками по картковому рахунку позивача, вікритому в АТ «Райффайзен Банк». 28.09.2018 [PERSON] заключено декларацію № 0001-Е469-6100 з сімейним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Шевченківського району. У довідці КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» № 1 від 23.03.2024 зазначено, що [PERSON] отримує медичну допомогу у вказаному медичному закладі, здоров`ям дитини опікується мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . Будь-які інші особи, зокрема батько дитини, за медичною допомогою не звертались. Також у матеріалах справи наявні накладні на придбання трюкового самокату, ліжка, матраца на загальну суму 9 905,00 грн., проте, як стверджував у судовому засіданні відповідач, вказані речі були придбані за його кошти сину, які він перерахував тещі [PERSON] . Такі твердження позивачем не спростовано. Також матеріалами справи підтверджено повідомлені відповідачем обставини того, що він у 2019 році звертався до органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою обстежити житлово-побутові умови проживання сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перевірити обставини можливого вчинення насильства над сином з боку його матері [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 07.02.2019 Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, за вказаною адресою проживали мати позивача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] , у квартирі для дитини створено усі необхідні умови для нормального проживання та розвитку, фактів насильства над дитиною не встановлено. Згідно з висновком органу опіки та піклування - Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.10.2024 № 109-5940 [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] проживають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. З бесіди з дитиною встановлено, що [PERSON] останній раз бачив батька у 2022 році в Ризі, де батько його провідував, подарував комп`ютер. Почуття в дитини до батька негативні, тому що той його покинув. Батько [PERSON] заперечував проти позбавлення його батьківських прав, повідомив орган опіки та піклування, що спілкується з сином засобами зв`язку, оскільки проживає за кордоном, але бажає виконувати свої батьківські обов`язки щодо сина, спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Оскільки дитина проживає разом з матір`ю, він хоче встановити спосіб та порядок його участі у вихованні сина, кошти на утримання сина він періодично перераховує і перераховував раніше на рахунок матері позивача [PERSON] , яка це підтвердила. На підставі встановлених обставин, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків,

Outcome: partial