Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Суть спору. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про визнання договору дарування не дійсним, посилаючись на те, що після дарування своїй донці квартири, виникли обставини, які свідчать про можливість втрати дарунку. Зокрема, відповідач почала проживати з чоловіком, який може вплинути на неї та відібрати житло. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом, оскільки квартира для неї має велику немайнові цінність, а саме позивач вчиняла дії щодо набуття цієї квартири для проживання своєї родини доньки та онуки і не бажає, щоб квартирою заволоділа стороння особа. Рух справи. 03.07.2024 визначено головуючого суддю. 05.07.2021 надано запит до ГІОЦ КМДА. 12.07.2024 отримано відповідь з ГІОЦ КМДА. 17.07.2024 відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 07.10.2024. 07.10.2024 підготовче засідання відкладено на 30.10.2024, у зв`язку з неявкою відповідача. 30.10.20204 підготовче засідання не відбулось, відпустка головуючого судді. 21.11.2024 підготовче судове засідання відкладено на 26.11.2024, у зв`язку з неявкою сторін. 26.11.2024 підготовче провадження закрито, судовий розгляд призначено на 21.01.2025. 21.01.2025 судове засідання не відбулось, у зв`язку з навчанням головуючого судді. 10.02.2025 ухвалено рішення. Доводи учасників справи. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених в останньому та пояснила, що одразу після розірвання договору складе заповіт на онуку. Крім того, позивач пояснила, що наразі донька проживає із громадянином Туреччини проти чого позивач категорично проти, адже вважає, що крім житла йому більше від відповідача нічого не потрібно і в подальшому він зможе претендувати на житло доньки. Відповідач та представник останньої в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшов відзив /а.с. 106 - 109/ в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено обставини, які свідчать про наявність підстав на які посилається позивач. Представник відповідача зазначає, що між сторонами виник конфлікт через те, що відповідач розлучилась із своїм чоловіком та в подальшому почала жити у цивільному шлюбі із громадянином Туреччини, проти чого категорично проти позивач, що і зумовила звернення останньої до суду. Крім того, представник відповідача подав заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності /а.с. 112, 113/. Встановлені судом обставини. 16.12.2014 на підставі договору дарування позивач подарувала відповідачу квартиру [ADDRESS] /а.с. 13/. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення і положення закону, яким керувався. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 2 ст. 727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За правилами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи,а відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надала доказів щодо наявності підстав безворотної втрати дарунка. Крім того, право власності на майно передбачає право володіння, користування та розпорядження ним. Бажання обдаровуваного, який набув право власності на підставі договору дарування, розпорядитись своїм майном не є підставою для розірвання договору дарування відповідно до частини другої статті 727 ЦК України (постанова ВС від 25.04.2018 у справі № 361/8035/14-ц (провадження № 61-4640св18). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не є обґрунтованими і задоволенню не підлягають. Щодо заяви про застосування наслідків спливу однорічного строку позовної давності встановленого ст. 728 ЦК України, суд вважає недоцільним надавати їй оцінку, оскільки відмова у задоволенні позову ґрунтується на вимогах матеріального права. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в разі відмови в задоіоленні позову покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed