Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Зарічненської сільської ради, площею 0,95 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №2738, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №230 від 14.04.1997 та зареєстрованого 24.04.1997 в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Зарічненській сільській раді за №674. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Зарічненської сільської ради, площею 0,95 умовних кадастрових гектари, належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №2738 від 24.04.1997. [PERSON] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . В Зарічненській сільській раді від померлого [PERSON] заповіт не посвідчувався. [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований в будинку по [ADDRESS] із сім`єю, до якої входила його дочка [PERSON] .. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, а тому звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №386/2001. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то представник позивачки, адвокат Яременко І.О., звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, де отримав довідку від 11.12.2023, що згідно Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Зарічненській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №2738 від 24.04.1997 року за [PERSON] .. Реєстраційний номер 674. Площа земельної ділянки 0,95 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №230 від 14.04.1997. 19.07.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька, однак нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що знаходиться на території Зарічненської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 19.09.2024 /а.с.16-17/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.09.2024 клопотання представника позивачки [PERSON] , адвоката Яременка І.О. про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Львівського державного нотаріального архіву оригінал або належним чином завірену копію спадкової справи №386/2001, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в с. Лисків Жидачівського району Львівської області. Підготовче засідання відкладено на 30.10.2024 /а.с.27-28/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.10.2024 заяву представника позивачки [PERSON] , адвоката Яременка І.О. про залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору -задоволено. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ; [PERSON] , адреса: с. Чертіж, Стрийський район, Львівська область. Підготовче засідання відкладено на 28.11.2024 /а.с.49-50/. 28.11.2024 цивільна справа №443/1489/24 за позовом [PERSON] до територіальної громади села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, призначена на 28.11.2024 о 09 год 00 хв знята з розгляду у зв"язку з тим, що у Львівській області оголошено повітряну тривогу та згідно повідомлення ПрАТ "Львівобленерго через стабілізаційні відключення (застосування ГАВ) відсутня електроенергія /а.с.64/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.12.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення третій особі [PERSON] судової повістки підготовче засідання відкладено на 20.01.2025 /а.с.76-77/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.01.2025 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 07.02.2025 /а.с.86-87/. Розгляд справи по суті відбувся 07.02.2025 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. ЇЇ представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у відсутності позивачки та її представника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача: територіальної громади села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області подав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності та повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету позовної заяви. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулось до суду із відміткою засобу поштового зв`язку «вручено особисто», у судове засідання не з`явилась, заяв про розгляд справи у її відсутності не подала. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 07.02.2025, є дата складення повного тексту судового рішення - 11.02.2025. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 10.11.2023, [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2000, [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років, про що зроблено запис № 25 /а.с.8/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини від 24.10.2023 №413, виданої Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області про те, що [PERSON] до дня смерті і на день смерті, яка наступила [INFO] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . В Зарічненській сільській раді від померлого [PERSON] заповіт не посвідчувався. Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований в будинку по [ADDRESS] з сім`єю: дочка: [PERSON] , 1979 року народження /а.с.9/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76036595 від 29.02.2024, після смерті [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину № у спадковому реєстрі : 30432204 /а.с.10/. Згідно з довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.12.2023 № 3733/15-23, повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Зарічненській сільській раді на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.04.1997 № 230 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 0,95 умовних кадастрових гектарів на території Зарічненської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 2738 зареєстрований 24.04.1997 за № 674. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.11/. Згідно постанови завідувача Жидачівської ДНК Матусека В.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій №316/02-31 від 19.07.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Зарічненської сільської ради Стрийського району (Жидачівського району) Львівської області, що належала померлому і є спадковим майном /а.с.13/. Також в судовому засіданні була оглянута спадкова справа №386/2001, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] /а.с.36-46/. Відповідно до заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 21.12.2001 №413, [PERSON] звернулась у Жидачівську ДНК для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на спадкове майно у виді 500 німецьких марок /а.с.37/. Відповідно до заяви [PERSON] в Жидачівську ДНК від 12.12.2001, останньому відомо, що він є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , проте спадщини в установлені законом строки він не прийняв, за продовженням цього строку до суду звертатись не буде і претензій до того, щоб про право на спадщину було видане на ім`я його сестри [PERSON] немає /а.с.38/. Відповідно до заяви [PERSON] в Жидачівську ДНК останні відомо про відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON] , яка складається із житлового будинку, на дану спадщину не претендує та відмовляється в користь сестри [PERSON] /а.с.39/. Відповідно до свідоцтва про смерть від 28.10.2022, [PERSON] помер [INFO] у віці 63 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 3083 /а.с.75/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька, [PERSON] померлого [INFO] , у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] , за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved