Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

1. Короткий зміст доводів пред`явленого позову. У липні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та посилається на те, що 30 серпня 2023 року вона уклала з [PERSON] договір дарування земельної ділянки площею 0,117 га з кадастровим номером 3220882601:01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та розташованого на ній житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] помилилась щодо природи договору, не розуміла зміст прав та обов`язків за договором, оскільки планувала укласти договір довічного утримання. Після укладення договору, позивач залишилась проживати у будинку і фактично не передала його [PERSON] . Цей будинок є єдиним житлом позивача. Тому [PERSON] просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку від 30 серпня 2023 року, а також скасувати рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Бойко Я.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №69082769 від 30 серпня 2023 року. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2024 року (а.с.19) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 24\~липня 2024\~року (а.с.23-24) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 25\~липня 2024\~року (а.с.30-32) було відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2024 року (а.с.41-42) було залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, до участі у розгляді цивільної справи. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 грудня 2024 року (а.с.53) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та приватний нотаріус Бойко Я.С. не з`явились у судове засідання. Всі учасники справи були неодноразово повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.27-29, 34-36, 47-50, 54-58, 61). 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 30 серпня 2023 року [PERSON] уклала з відповідачем договір дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку (а.с.8-9), посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Бойко Я.С. та зареєстрований в реєстрі за №332. За цим договором [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,117 га з кадастровим номером 3220882601:01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) та розташований на ній житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Бойко Я.С. №69082769 від 30 серпня 2023 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Ця обставина підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав №344701833 та №344702689 від 30 серпня 2023 року (а.с.16, 17). Спірні правовідносини регулюються главою 16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.19 постанови №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст.229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не надала докази на підтвердження недійсності договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку від 30 серпня 2023 року. Так, як вбачається з п.19 договору сторони однаково розуміють значення й умови цього правочину та його правові наслідки, та підтверджують дійсність намірів при його укладанні. Зі змісту п.20 договору вбачається, що позивач та [PERSON] стверджують той факт, що зміст документа та його правові наслідки їм зрозумілі, правочин повністю відповідає їх волевиявленню. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] на те, що вона мала намір укласти договір довічного утримання. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач помилявся з приводу природи оспорюваного договору дарування та не розумів зміст прав та обов`язків, які у неї виникнуть на підставі такого договору. Крім того, зі змісту відповідей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №701616 та №706129 від 25 липня 2024 року (а.с.37-38, 39-40) вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка площею 0,117 га з кадастровим номером 3220882601:01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані по [ADDRESS] з 16 липня 2024 року належать на праві власності [PERSON] , а не [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог не призведе до ефективного захисту її прав. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку від 30 серпня 2023 року, а також скасування рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Бойко Я.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №69082769 від 30 серпня 2023 року. Тому у задоволенні позову, пред`явленого [PERSON] , належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 15140 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.18). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу вказаних судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed