Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У листопаді 2024 року представник позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2787 від 28 жовтня 2023 року, яка виникла станом на 27 жовтня 2024 року в розмірі 68875,00 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту -5000 грн, заборгованості за відсотками - 63875, 00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 жовтня 2023 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний кредитний договір № 278, за умовами якого, відповідач отримала кредитні кошти в сумі 5000 грн шляхом переказу на платіжну карту, емітовану в АТ КБ «Приват Банк», зі строком дії 365 днів до 27 жовтня 2024 року зі сплатою 3,5% від суми кредиту за кожний день користування. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість 68875,00 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь із судовими витратами. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2024 року головуючим суддею у справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 06 грудня 2024 року. Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 06 грудня 2024 року позовні вимоги ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості,- задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 278 від 28 жовтня 2023 року, яка виникла станом на 27 жовтня 2024 року у розмірі 68875,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень. За заявою представника відповідача, ухвалою суду 24 січня 2025 року скасоване заочне рішення, справу призначено до судового розгляду на 13 лютого 2025 року. Від представника відповідача 29 січня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого представник відповідача не погоджується із визначеним судом розміром заборгованості по нарахуванню відсотків. Заборгованість нарахована на без врахування вимог Закону України "Про внесення змін щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-ІХ, яким передбачено нарахування відсотків у розмірі, що не перевищує 1% на день. Також вважає, що матеріали справи не містять доказів надання відповідачу в кредит грошових коштів. Розмір витрат на правничу допомогу вважає значно завищеним, просить зменшити до 5000 грн. Представник позивача в судове засідання 13 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 12 лютого 2025 року надійшла заява подана за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд», в якій представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідач - адвокат Щетінін М.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав та мотивів викладених у поданому відзиві. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Вислухавши позицію сторони відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 28 жовтня 2023 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 278, за умовами якого, відповідач отримала кредитні кошти в сумі 5000 грн шляхом переказу на платіжну карту MasterCard [NUMBER] , емітовану на її ім`я в АТ КБ «Приват Банк», зі строком дії 365 днів до 27 жовтня 2024 року зі сплатою 3,5% від суми кредиту за кожний день користування, річна ставка становить 1277,50% (а.с.7-10). Зазначений кредитний договір укладено в інформаційно-телекомунікацйній системі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КЛТ КРЕДИТ», затверджених та розміщених на їх сайті:https://kltcredit.com.ua ТОВ «КЛТ КРЕДИТ», свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 5000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача MasterCard [NUMBER] (а.с.12). Відповідач погашення оплати за Кредитним договором не здійснювала, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 27 жовтня 2024 року: 68875,00 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту -5000 грн, заборгованості за відсотками - 63875, 00 грн. (а.с.10). З виписки по рахунку, відкритому в АТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] , яка надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, судом встановлено, що 28 жовтня 2023 року зараховано на її картку переказ 5000 грн (а.с.54). Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Як встановлено судом, з дослідженого кредитного договору, його підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та є безумовною згодою відповдача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомився перед підписанням кредитного договору та отримання кредитних коштів. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів, затверджені наказом директора ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та розміщені на сайті:https://kltcredit.com.ua/uk/about_us. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 630437 направлявся відповідачу 28 жовтня 2023 троку о 19:27 год шляхом надіслання повідомлення на фінансовий номер +380985012742, який зазначений позичальником у кредитному договорі тв. ІТС. Кредитний договір позичальником підписаний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті. Суд вважає слушними доводи представника відповідача, щодо неправомірного нарахування відсотків за ставкою 3,5% в день, за користування кредитними коштами в період набрання чинності Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023р. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Як встановлено судом з тексту кредитного договору, укладений 28 жовтня 2023 року зі строком дії 365 днів, тобто до 27 жовтня 2023 року. Отже, строк дії договору продовжується після набрання чинності Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що для визначення розміру заборгованості за відсотками позивачем застосовано ставку 3,5 % в день користування кредитними коштами впродовж всього періоду кредитування, з чим суд не може погодитися. На переконання суду, з урахуванням вимог діючого законодавства, відсотки за користування кредитними коштами становлять 37500 грн, які нараховані наступним чином: -за період з 28 жовтня 2023 року по 24 грудня 2023 року за ставкою 3,5 % становить 10150 грн., відповідно розрахунку (5000/100х3,5 х 58); -за період з 25 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року за ставкою 2,5 % становить 15000 грн., відповідно розрахунку (5000/100х2,5 х120); -за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року за ставкою 1,5 % становить 9000 грн., відповідно розрахунку (5000/100х1,5 х 120); -за період з 21 серпня 2024 року по 27 жовтня 2024 року за ставкою 1,0 % становить 3350 грн., відповідно розрахунку (5000/100х1% х 67). Заперечення сторони відповідача, про нарахування заборгованості за відсотками, з 24 грудня 2023 року виходячи зі ставки 1% суд вважає неприйнятними, оскільки суперечать положенням Пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування». На підставі викладених обставин та наведеного судом власного розрахунку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 28 жовтня 2023 року, яка виникла станом на 27 жовтня 2024 року в розмірі: 42500,00 грн, складається зі заборгованості за тілом кредиту -5000 грн, заборгованості за відсотками - 37500, 00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 624 від 21 жовтня 2024 року. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг№1 до договору №16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року, за підготовку позовних заяв по стягнення заборгованості по боржникам згідно реєстру №1 ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» сплатило ФОП [PERSON] 100000 грн., що доводиться платіжною інструкцією №554 від 27 вересня 2024 року. З витягу з реєстру №1 до акту прийому-передачі від 23 вересня 2024 року, встановлено що за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та клопотання про витребування доказів та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] , вартість наданих послуг становить 10000 грн. У поданому відзиві та в судовому засіданні представник відповідача клопотав про зменшення витрат на правничу допомогу. У зв`язку із тим, що позовні вимоги ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» підлягають частковому задоволенню, на 61,70% виходячи з розрахунку 42500/68875, тому і судові витрати підлягають компенсації пропорційно задоволеним вимогам. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1868,27 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6170,00 грн.

Outcome: partial