Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

07.01.2024 р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Останнім місцем його проживання було с. Боржавське Виноградівського району Закарпатської області. Заповіту не залишав. Відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини, що відкрилася на день смерті батька позивача, ввійшло право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, як і відповідачка [PERSON] дружина спадкодавця. Батько позивачки успадкував будинок після смерті свого батька [PERSON] . [PERSON] , дід позивачки за батьком, помер [INFO] . Батько позивача, [PERSON] , не оформив спадщину за своїм батьком [PERSON] , не отримав правовстановлюючого документу на своє ім`я і це унеможливило оформлення спадщини [PERSON] у нотаріальному порядку. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак у позовній заяві заявила\~ клопотання в якому вимоги позову підтримала і просила такі задоволити. Відповідачі до суду не з`явилися, проте нададли письмові заяви,\~ в яких просили слухати справу у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] \~ помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № [NUMBER] від 09.09.1998 року. Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача № [NUMBER] від 24.08.1989 року. До складу спадщини, що відкрилася на день смерті батька, ввійшло право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Цей будинок батько позивачки успадкував після смерті свого батька [PERSON] . Акт спадкування відбувся за наступних обставин. [PERSON] , дід позивачки за батьком, помер [INFO] . За змістом довідок на спадкування, виданих Виноградівською міською радою 10.09.2024, разом із батьком позивача проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , його мати [PERSON] . \~ Мати спадкодавця [PERSON] вже померла [INFO] Згідно довідки Виноградівської міської ради від 10.09.2024 за №20.1-07/614 останнім місцем проживання\~ діда позивачки було [ADDRESS] , а разом із ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , його син [PERSON] із сім`єю. Отже, батько позивача прийняв спадщину свого батька, оскільки фактично вступив у фактичне володіння спадковим майном. До складу спадщини діда позивача [PERSON] ввійшло право власності на вказаний будинок. Будинок рахується за [PERSON] на праві власності: підстава\~ -погосподарська книга №5 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . Правовстановлюючі документи досі не виготовлено, що підтверджено офіційною інформацією Виноградівського РБТІ . Батько позивача, [PERSON] не оформив спадщину за своїм батьком [PERSON] , не отримав правовстановлюючого документу на своє ім`я. Це унеможливило оформлення спадщини [PERSON] у нотаріальному порядку. Позивачка прийняла спадщину батька, оскільки на день відкриття спадщини (1998 рік) проживала разом із ним, фактично вступивши у володіння спадковим майном, та в силу того, що була дитиною. Крім матері позивачки, відповідачки по справі [PERSON] , інші спадкоємці за законом відсутні. Матері позивачки, відповідачці [PERSON] , відомо про відкриття спадщини, про її склад та вона бажає, щоб майно батька в цілому успадкувала позивачка. Відповідачка [PERSON] є рідною тіткою позивачки, рідною сестрою батька, рідною донькою баби [PERSON] , яка померла 2004 року. Після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу №3617554. [PERSON] за життя залишила заповіт, яким заповіла своїй дочці [PERSON] на право на земельну частку (пай) та грошові вклади. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Це майно не є предметом позову. [PERSON] знає про відкриття спадщини після [PERSON] (її брата) та [PERSON] (її батька), їй відомо про склад спадщини, про намір позивачки оформити спадкове право на\~ житловий будинок, що рахувався за [PERSON] та досі не оформлений. Вона не заявляє претензій на це майно і не проти оформлення мною спадщини на цей будинок в цілому про що подала відповідну заяву. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями підлягають державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого майна несе позивач. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування " у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадщину позивачка прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. На момент смерті спадкодавця він разом з позивачкою і відповідачкою проживали у спадковому будинку, що підтверджується довідкою за №20.1-07\\649 від 17.09.2024 року, виданою старостою Боржавського старостинського округу Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. (ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved