Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

09\~вересня 2024\~року згідно\~штампу на\~поштовому конверті\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~з вимогою\~про розірвання\~шлюбу,\~який зареєстровано\~між сторонами\~10\~лютого 2001\~року у\~Солонківській сільській\~раді Пустомитівського\~району Львівської\~області,\~запис за\~№2. Позивач вказала, що сторони мають двох спільних дітей, одна з яких є неповнолітня, а саме, донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів та через різні погляди на життя, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалась. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дітей (а.с.1-2,26-27). 12 вересня 2024 року вказана позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Самбірського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 26\~листопада 2024\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження та\~вперше призначено\~розгляд справи\~по суті\~на 15\~січня 2025\~року о\~11\~год.\~00\~хв.\~(а.с.20,24), який було відкладено на 05 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв. у зв`язку із відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про розгляд справи та судових документів (а.с.38). Позивач [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Рождественська\~Л.П.\~про дату,\~час і\~місце проведення\~судового засідання\~повідомлені належним\~чином кожен\~окремо (а.с.40,40\~зворотна сторона),\~заяву із\~запереченням проти\~розгляду справи\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження або\~клопотання про\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні з\~викликом сторін\~не подавали.\~Разом з\~тим,\~у п.3\~позовної заяви,\~а також\~у відповідній письмовій заяві, поданій представником позивача [PERSON] - адвокатом Рождественською Л.П. засобами електронного зв`язку до канцелярії суду 14 січня 2025 року, такі прохали суд провести розгляд справи без їх участі, вказуючи на те, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.2,27,36,). Відповідачу [PERSON] копія ухвали\~про відкриття\~провадження від\~26\~листопада 2024\~року та\~копія \~ \~позовної \~ заяви\~ \~з \~ додатками,\~ а\~ також\~ \~повідомлення \~про \~дату,\~ час\~ і\~ місце\~ \~ розгляду\~ \~ справи\~ було направлено за його зареєстрованим місцем проживання (а.с.18,19,21), однак в подальшому поштові конверти повернуто на адресу суду не врученими адресату із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.34-35,41-42). Разом з тим, відповідач [PERSON] відповідно до вимог\~ч.11 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті\~суду (а.с.39). Відтак, виходячи з викладеного, відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача [PERSON] , викладену в позовній заяві та у додатковій заяві, поданій її представником адвокатом Рождественською Л.П. до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про одруження вбачається, що сторони одружились 10 лютого 2001 року у Солонківській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 10 лютого 2001 року зроблено запис за №2 (а.с.4,28). Від даного\~шлюбу сторони\~ мають двох спільних\~дітей,\~одна з\~яких є\~неповнолітня,\~а саме,\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.8,9,32,33). З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів та через різні погляди на життя, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалась. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,5-6,7,26-27,29-30,31,36). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] за змістом позову та за змістом додаткової заяви, поданої до суду її представником - адвокатом Рождественькою Л.П., прохала позов задовольнити, письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-2,26-27,36). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Разом з тим, позивач [PERSON] не зверталась до суду із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved