Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Позивач у вересні 2024 року через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 05 січня 2019 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім`єю фактично не проживають. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. 01 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалою відкрив спрощене позовне провадження. 04 жовтня 2024 року відповідач звернулася до суду із електронним клопотанням про надання строку на примирення терміном на 1 рік, оскільки вона бажає зберегти сім`ю, адже у подружжя є двоє спільних дітей (4 і 1 роки). 08 листопада 2024 року суд частково задовольнив клопотання відповідача та надав сторонам строк для примирення 3 (три) місяці до 07 лютого 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, доказів поважності неявки не надала. Дослідивши письмові докази справи, заслухавши пояснення сторін, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також, враховуючи інші обставини життя подружжя, суд уважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, 05 січня 2019 року у Сахновщинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 08 листопада 2024 рокуОболонським районним судом м. Києва було надано сторонам строк на примирення терміном 3 місяці. Після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивач не змінив позовні вимоги. На підставі чого вбачається, що здійснені судом заходи не поновили сім`ю сторін, і позивач не має наміру її зберігати. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови від 21.12.2007 № 11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом установлено, що сторони проживають окремо, між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та його вільній згоді на шлюб, оскільки останній хоче даний шлюб розірвати. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає правильним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved