Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

08 жовтня 2024 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» з використанням засобів поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 239275 грн. 07 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та уклала з ним угоду № PDV2-1611083 від 08 серпня 2016 року, якою акцептувала Публічну пропозицію банку на отримання банківських послуг. Також, 25 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/27868/82/889456, відповідно до умов якої банк встановив відповідачу кредитний ліміт у розмірі 127800 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45% річних строком до 25 серпня 2024 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання представник позивача не з`явилася, з використанням системи «Електронний суд» подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 08 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (банк), яке у подальшому змінило найменування на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] (клієнт) укладено Угоду № PDV2-1611083, підписанням якої клієнт прийняла публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг у порядку та на умовах, викладених у Правилах, та висловила повну безумовну згоду з її умовами. Підписанням угоди сторони безумовно визнали, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Згода, Тарифи, Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу, та застосовуються до відносин сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо у тексті цього документа (а.с. 14). 25 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», яке у подальшому змінило найменування на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/27868/82/889456 (тип кредиту кредитування рахунку) до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № PDV2-1611083 від 08 серпня 2016 року), на підставі якої банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] у гривні, випустив та надав пластикову картку з поточним лімітом на дату початку кредитування 127800 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (у тому числі недозволеним овердрафтом) у розмірі 45% річних строком на 48 місяців з дати початку кредитування (а.с. 13). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача\~за договором\~станом на\~30\~серпня 2024\~року становить\~239275\~грн.\~07\~коп, до якої входить: 222350 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом, 16925 грн. 07 коп. заборгованість за недозволеним овердрафтом (а.с. 8-10, 11). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с. 16-95). Доказів, які б спростовували вказані обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надала. За вказаних обставин, оскільки відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором та не повернула кредитні кошти, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved