Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Адвокат Петричка\~Олександр Євгенович\~звернувся до\~Снятинського районного\~суду Івано-Франківської\~області в\~інтересах [PERSON] \~із позовною\~заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка є бабою позивачки. 21.05.2024 позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Білоконь К.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не надала правовстановлюючий документ на будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця на спірний будинок. Господарство, що знаходиться за адресою с. Белелуя Коломийського району Івано-Франківської області, особовий рахунок № [NUMBER] (без назви вулиці), належало [PERSON] матері померлої [PERSON] та відносилось до суспільної групи «робітничий двір». На сьогоднішній день ніхто крім позивача на спадщину не претендує на вказане господарство, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Анатійчук В. в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снятинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 24. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя № витягу: 00045528728, дата формування 14 червня 2024 року, у відомостях про дружину [PERSON] прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2021 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 475. Відповідно до копії заповіту від 27.01.2012, посвідченого секретарем Белелуйської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , 1987 року народження. Згідно з довідкою № 455 від 13.06.2024, виданою Снятинською міською радою Коломийського району Івано-Франківської області, господарство, що знаходиться за адресою: с. Белелуя Коломийського району Івано-Франківської області, особовий рахунок № [NUMBER] (без назви вулиці), що належало [PERSON] , [INFO] , відноситься до суспільної групи робітничий двір. Господарство закрито в зв`язку із вибуттям останнього члена двору у 1980 році, а тому не записано в погосподарській книзі станом на 15.04.1991. Згідно з погосподарськими книгами вулиці присвоєні з 1983 року. Згідно з довідкою № 453 від 13.06.2024, виданою Снятинською міською радою Коломийського району Івано-Франківської області жительці села Белелуя [PERSON] , 1987 р.н., за господарством по [ADDRESS] , рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. Земельна ділянка не приватизована. Згідно з довідкою № 88 від 17.02.2022, виданою виконавчим комітетом Белелуйської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області жительці села Белелуя [PERSON] , 1987 р.н., вона дійсно здійснювала догляд за своєю бабою [PERSON] , 1927 р.н., до дня смерті, яка померла [INFO] . Згідно з копією рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2022, встановлено факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини. Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 24.12.2021, [PERSON] , [INFO] , звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~02\~грудня 2008\~року Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Снятинського районного\~управління юстиції\~Івано-Франківської\~області,\~ [PERSON] народилася\~ [INFO] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис.\~Батьком дитини\~записаний [PERSON] ,\~а матір`ю\~ [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2010 року виконкомом Белелуйської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] та [PERSON] \~15\~листопада 2010\~року зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 11.\~Прізвище чоловіка\~після реєстрації\~шлюбу [PERSON] ,\~прізвище дружини\~ [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 26\~листопада 1987\~року Красноставською\~сільською Радою\~Снятинського району,\~ [PERSON] народилася\~ [INFO] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 72.\~Батьком дитини\~записаний [PERSON] ,\~а матір`ю\~ [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 28 січня 2020 року Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), шлюб між [PERSON] та [PERSON] \~розірвано,\~про що\~25.06.2003\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 100.\~Прізвище чоловіка\~після реєстрації\~розірвання шлюбу [PERSON] ,\~прізвище дружини\~ [PERSON] . Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу: 00034404691, дата формування 28 грудня 2021 року, у відомостях про дружину [PERSON] прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно з копією довідки № 739 від 22.12.2021, виданою виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , 1987 року народження, вона дійсно зареєстрована в [ADDRESS] і на час смерті її баби [PERSON] 1927 р.н., яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] в господарстві зареєстрованих осіб не було. Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67955665 від 24.12.2021, за № 42178345 зареєстрований заповіт [PERSON] . Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67956684 від 24.12.2021, за № 68922564 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з довідкою № 904/02-14 від 21.05.2024, виданою державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала в с. Белелуя Снятинського району Івано-Франківської області, заведена спадкова справа № 496/2021. Спадкоємцем за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] є онука померлої [PERSON] , [INFO] , жителька с. Белелуя Коломийського району Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 905/02-31 від 21 травня 2024 року, державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , [INFO] , жительці с. Белелуя Коломийського району Івано-Франківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1236\~ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як суспільна група, робітничий двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP «Про введення в дію Закону Української PCP «Про власність», якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української PCP 1963 року, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 13 Закону Української PCP «Про сільську раду депутатів трудящих Української PCP» 1968 року зі змінами, на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку заселення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. На час виникнення спірних правовідносин порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 524/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25 травня 1990 року. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її баби [PERSON] . Спадщину позивачка прийняла відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї. Однак позивачка отримала від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, а тому не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «робітничий двір» та відповідно до записів у погосподарській книзі № 5 (особовий рахунок № [NUMBER] ), закритий у зв`язку із вибуттям останнього члена двору в 1980 році. Після смерті баби позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем майна останньої за заповітом, зокрема зазначеного вище будинку, стала позивачка [PERSON] , яка відповідно до вимог закону прийняла спадщину за заповітом та має право на спадкування усього майна, яке належало її бабі на момент смерті, але не було оформлено у встановленому законом порядку. Таким чином, позивач має право успадкувати після смерті [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав до суспільної групи «робітничий двір» та рахувався за [PERSON] на момент її смерті. Ураховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги\~про визнання за [PERSON] права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved