Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно якого представник позивача (директор) Кириченко Ольга Миколаївна просила стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2017294751 (продукт CARD) у розмірі 53\~620,76 гривень та судові витрати. Стислий виклад позиції позивача. 12 грудня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» (далі Первісний кредитор) та відповідачкою було укладено Договір про споживчий кредит №2017294751 (далі Кредитний договір). Вказаний Кредитний договір є змішаним, оскільким містить елементи різних договорів і відповідачці надано декілька різних послуг. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі за Кредитним договором, однак відповідачка порушила свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 53\~620,76 гривень, з яких 30\~000,00 гривень (заборгованість по тілу кредиту), 23\~620,76 гривень (заборгованість по відсотках). На підставі договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, укладеного між Первісним кредитором та позивачем, останній набув права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] подала до канцелярії суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розгляд справи проводити без її участі. Процесуальні дії у справі. 25 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 50). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено Кредитний договір (а.с. 11 - 13). За період з 12 грудня 2017 року по 24 березня 2023 року, розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить 53\~620,76 гривень, з яких 30\~000,00 гривень (заборгованість по тілу кредиту), 23\~620,76 гривень (заборгованість по відсотках) (а.с. 13 38). На підставі договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, укладеного між Первісним кредитором та позивачем, останній набув права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором (а.с. 4 10). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки було направлено письмову вимогу погасити заборгованість за Кредитним договором, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була (а.с. 39). В той самий час,\~статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено, між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено Кредитний договір, права вимоги за яким відповідно до договору факторингу перейшло до позивача. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Частина 1 статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Разом з цим, як встановлено судом, відповідачка свої обов`язки за Кредитним договором належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved