Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивачі покликаються на те, що 18 серпня 2024 року на проспекті Свободи у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "CHERRY AMULET", реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини праворуч, у результаті чого відбулося зіткнення зі стовпом ЛЕП. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер [INFO] , перебуваючи в медичному закладі КП "ДОКЛМ"ДОР. За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди відділом поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 18.08.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024052380000342 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, яке було перекваліфіковано на ч. 3 ст. 286-1 КК України. Станом на дату виникнення цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "CHERRY AMULET", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ "Страхова група "ТАС", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AT5010620. Позивачі [PERSON] , який є батьком загиблого [PERSON] та [PERSON] , дружина загиблого, вказують, що у зв`язку з втратою годувальника в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди їм було завдано значної матеріальної та непоправної моральної шкоди. Покликаючись на положення ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. 6, 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на час настання страхового випадку, просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] 224000 грн. 00 коп. страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, 48000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 10000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу та на користь [PERSON] стягнути 48000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 10000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Чабан І.В. не з`явилися, подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволені позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. При цьому вказав, що позивачі безпосередньо до АТ СГ "ТАС" із заявою про отримання страхового відшкодування не зверталися. На даний час підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Позивачами не дотримано порядку отримання стахового відшкодування та не надано доказів виникнення цивільно-правової відповідальності застрахованої особи, зокрема вироку суду у кримінальному провадженні № 12024052380000342, яким встановлено вину особи, яка вчинила дорожньо-транспортну пригоду та настання смерті потерпілого [PERSON] внаслідок цієї пригоди. Вважає позовні вимоги передчасними та необгрунтованими. Крмі того, позивачем [PERSON] не надано долазів перебування на утриманні потерпілого [PERSON] . Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024052380000342 вбачається, що 18.08.2024 р. внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та зазначено, що 18 серпня 2024 року водій [PERSON] на проспекті Свободи у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, керуючи автомобілем марки "CHERRY AMULET", реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини праворуч, у результаті чого відбулося зіткнення зі стовпом ЛЕП. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "CHERRY AMULET", реєстраційний номер [NUMBER] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер в КП "ДОКЛМ" ДОР, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №3899м від 30.08.2024 р., довідкою про причину смерті №3899м від 30.08.2024 р., з якої вбачається, що смерть [PERSON] настала внаслідок транспортного нещасного випадку, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2024 р. У свідоцтві про народження потерпілого [PERSON] його батьком вказаний [PERSON] , позивач у справі. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 20.11.2003 року потерпілий [PERSON] з 20.11.2003 року перебував у шлюбі з [PERSON] , яка є позивачем у справі. Із витягу з Централізованоої бази даних МТСБУ від 18.08.2024 р. вбачається, що страхова відповідальність власника автомобіля марки "CHERRY AMULET", реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована в АТ "Страхова група "ТАС" (приватне), відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AT5010620. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час настання страхового випадку, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до ст. 6 цього ж Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування»). Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що відповідач, як страховик особи, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, водія [PERSON] повинен нести відповідальність за завдану таким джерелом матеріальну та моральну шкоду, незалежно від наявності вини водія, до якого пред`вялено позов. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 Глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Згідно із п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 цього ж Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Встановлено, що позивачами не вживалися заходи досудового врегулювання спору, вони звернулися безпосередньо до суду. У постанові Великої Палати Верховного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465\\4287\\15 викладено правовий висновок, що у разі звернення із заявою безпосередньо до суду страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 Закону України №1961-ІV від 01.07.20004 р. та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З матеріалів справи встановолено, що шкоду потерпілому було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно, особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років. Встановлено, що батько потерпілого [PERSON] - [PERSON] , пенсіонер, інвалід ІІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , довідкою Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про доходи. Розмір його пенсії складає 2980 грн. на місяць, зазначена сума є недостатньою для забезпечення його мінімальним набором продуктів харчування, ліків, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для задоволення основних потреб та є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди загиблий [PERSON] перебував на військовій службі на штатній посаді номер обслуги 1 міномета 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] та отримував сукупний дохід, достатній для утримання себе та свого непрацездатного батька [PERSON] , що підтверджується карткою особового рахунку загиблого військовослужбовця. Згідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження №61-2386сво19) під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. За приписами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України). Пунктом 27.3. Закону України №1961-IV від 01.07.2004 р. встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Встановлено, що особами які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю [PERSON] є його батько [PERSON] та дружина [PERSON] . Мати потерпілого [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 10.02.2022 р. На час настання страхового випадку статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 грн., з 1 квітня - 8000 грн. Згідно п. 27.2 ст. 27 Закону №1961-IV загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Тобто при покладенні обов`язку по відшкодуванню шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, на страховика, діюче законодавство передбачає певні межі такої відповідальності. Зокрема, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальним соціально-правовим механізмом, який запроваджено державою для захисту майнових інтересів як власників транспортних засобів, так і осіб, права яких можуть бути порушені під час використання джерела підвищеної небезпеки. Саме баланс таких інтересів у визначених законом межах забезпечується страховиком. Отже, мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України №1961-IV, становить 288000 грн., який розрахований за формулою: 36 х 8000 грн. Таким чином, шкода по втраті годувальника, яка підлягає стягненню з відповідача на користь батька потерпілого, становить 288000 грн., мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. Відповідно до п.27.5 ст. 27 Закону України №:1961-IV від 01.07.2004 р., загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року № 109 "Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000 грн. на одного потерпілого. Враховуючи, що граничний ліміт відповідальності по даному страховому випадку у сумі не може перевищувати 320000 грн., страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачам становить 320000 грн., яке складається з: 96000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 224000 грн. в рахунок відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника для батька потерпілого. Покликання представника відповідача на те, що позовні вимоги позивачів не обгрунтовані суд не приймає до уваги, оскільки законом чітко передбачено, що страховик відшкодовує шкоду, завдану смертю фізичної особи членам її сім`ї. За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] , 224000 грн. 00 коп. страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, 48000 грн. 00 коп. моральної шкоди, та на користь [PERSON] 48000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2. ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір " позивачі звільненні від сплати судового збору тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3931, 20 грн. При цьому суд наводить наступний розрахунок 2720 грн. - судовий збір, який мав сплатити [PERSON] при зверненні до суду та 1211,20 грн. - удовий збір, який мала сплатити позивач [PERSON] . Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стороною позивача у підтвердження представництва та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. надано ордери на надання правничої допомоги [PERSON] , [PERSON] , договори про надання професійної правничої допомоги, детальні розрахунки робіт. акий розмір витрат на оплату правничої допомоги суд вважає доведеним, співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. На підставі викладеного та

Outcome: approved