Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обгрунтування заявлених вимог зазначили, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є синами померлої [PERSON] , а [PERSON] її рідною сестрою. [PERSON] та [PERSON] успадкували після [PERSON] по 1/4 частині земельної ділянки та по 1/4 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Київським міським бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.11.2010 видано довідку про показники об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої будинок за адресою: [ADDRESS] , має такі показники: загальна площа - літ. А - 229,7 м2, літ. О - 92,5 м2; житлова площа - літ. 111,6 м2, літ. О - 55,5 м2. Крім того, самовільно збудовані: літ. А - 7, житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні. У березні 2017 року їм стало відомо про те, що 01.06.2012 відповідачем зареєстровано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме садибного житлового будинку літ. О, переобладнаного з літньої кухні. При цьому документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку в Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.06.2012 вказано - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 146253, виданий на підставі рішення Київської міської ради від 03 квітня 2001 року № 252-3/1229, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 79-2-01692 від 15 квітня 2002 року; початком будівництва визначено 1998 рік, а закінченням будівництва - 2008 рік. Вважають, що на момент відкриття спадщини, тобто станом на 17.02.2010, садибний житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні, вже був побудований та входив до складу спадщини, так як збудований на території земельної ділянки, що належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] та [PERSON] та є обслуговуючою будівлею житлового будинку на [ADDRESS] , що належав на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] та належить на праві власності [PERSON] . Просили: визнати за [PERSON] право власності на 1/4 садибного житлового будинку літ. О, переобладнаного з літньої кухні з прибудовою літ. «О-1» та мансардою над літ. «О», загальною площею 92,5 м2, за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 садибного житлового будинку літ. О, переобладнаного з літньої кухні з прибудовою літ. «О-1» та мансардою над літ. «О», загальною площею 92,5 м2, за адресою: [ADDRESS] ; вирішити питання розподілу судових витрат. Відповідач подав заперечення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні заявлених вимог. Вказав, що спірний будинок був побудований ним особисто за власні кошти. Позивачами було надано нотаріально посвідчену заяву про те, що вони не заперечують проти будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку та мансарди над будинком, позначених на плані літ «О». Відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивачів. Позивачі та їх представник позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] мешкає в будинку по [ADDRESS] . [PERSON] одружився і почав будівництво цього будинку приблизно в 2007 році. Спочатку це була літня кухня, яку перебували у будинок. В основному будівництвом займався [PERSON] , воно тривало до 2008 року. В результаті був побудований двоповерховий будинок. [PERSON] збирав кошти на будівництво, коли грошей не вистачало, то він їх позичав. Родичі його дружини допомагали у будівництві. [PERSON] та [PERSON] ніякої участі у будівництві не брали, грошей нього не давали, вони тільки надали свою згоду на будівництво будинку [PERSON] . Він (свідок) особисто не бачив, щоб [PERSON] та [PERSON] щось робили на будівництві. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її сусід через паркан. По [ADDRESS] , була літня кухня, яку побудував тесть [PERSON] . Потім [PERSON] почав з цієї літньої кухні будувати будинок. В будівництві йому допомагав тесть [PERSON] , який особисто здійснював будівництво. Ні [PERSON] , ні [PERSON] ніяких будівельних робіт не виконували. Свідок [PERSON] суду пояснила, що приблизно в 2006 році її брат [PERSON] побудував будинок для [PERSON] та його дружини. Будівництво велось на території домоволодіння по [ADDRESS] . Будинок будувався на основі літньої кухні. Вона та її чоловік допомагали [PERSON] матеріально, щоб він міг купити будівельні матеріали. [PERSON] купляв матеріали, а будівництво здійснював [PERSON] , якому допомагали [PERSON] , його дружина. [PERSON] та [PERSON] участі в будівництві не брали, грошей на нього не давали. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його батько [PERSON] побудував будинок по [ADDRESS] , приблизно 15-16 років назад. З літньої кухні він перебудував будинок для проживання своєї дочки та її чоловіка [PERSON] . [PERSON] особисто виконував будівельні роботи, а будівельні матеріали купував [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] до цього будівництва не причетні, бо він кожного дня був на будівництві і особисто це бачив. Він (свідок) особисто монтував електричні дроти, виконував допоміжні та вантажні роботи. Будівництво було завершено наприкінці року, якого саме не пам`ятає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у дворі по [ADDRESS] , є будинок. В цьому будинку живе ратушнюк [PERSON] , цей будинок перебудований з літньої кухні. Він (свідок) особисто допомагав у будівництві цього будинку, виконував підсобні роботи, перекривав дах. Участь у будівництві також брав [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] участі в будівництві не брали. [PERSON] оплачував будівельні матеріали, кошти отримував від роботи в ПП "Укравто". В цей же час паралельно йшло будівництво будинку у сина [PERSON] - [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її зять. Він одружений з її дочкою, вони живуть у будинку по [ADDRESS] , який для них побудував її чоловік. У цьому подвір`ї живе [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] дозволила будівництво. Спочатку на місті будинку була літня кухня, проте згодом виник конфлікт, [PERSON] позичив гроші у тітки її чоловіка та почав будівництво. Вона особисто була на будівництві. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] одружився, у нього народився син. Вони жили по [ADDRESS] . Вони вирішили з літньої кухні побудувати будинок. Вона особисто допомагала в будівництві, шукала майстрів. Будинок побудований з піно блоків, які вони разом з [PERSON] купували в м. Обухів. До літньої кухні прибудували кімнату, зробили перекриття, на другому поверсі зробили дві кімнати для подружжя та дитини. Будівництво тривало десь шість місяців, під кінець року його було завершено. [PERSON] та [PERSON] участі в будівництві не брали. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , яка є маір`ю [PERSON] , [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] по 1/4 частини земельної ділянки 0,1000 га, кадастровий номер 900046008, та по 1/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Київським міським бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.11.2010 видано довідку про показники об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої будинок за адресою: [ADDRESS] , має такі показники: загальна площа - літ. А - 229,7 м2, літ. О - 92,5 м2; житлова площа - літ. 111,6 м2, літ. О - 55,5 м2. Відповідно до цієї довідки на земельній ділянці наявні самовільно збудовані будівлі: літ. А - 7, житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні. Згідно даних технічного паспорту, виготовленого станом на 09.07.2010 житловий будинок перероблений літ. "О" побудований у 2008 році. 01.06.2012 Інспекцією ДАБК у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - садибного (індивідуального) житлового будинку літ. "О" (переобладнаний з літньої кухні з прибудовою літ. "О-1" та мансардою над літ. "О", замовник [PERSON] , початок будівництва 1998 рік, закінчення будівництва 2008 рік. Будинок введено в експлуатацію. 09.10.2011 [PERSON] , [PERSON] склали та нотаріально посвідчили заяву, в якій не заперечували проти будівництва, введення в експлуатацію їх співвласником [PERSON] житлового будинку з мансардою, позначених на плані літ. "О", розташованого в межах земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної часткової власності та знаходиться у [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки Другої київської державної нотаріальної контори №2794/02-14 від 25.05.2019 на момент видачі свідоцтва про право спадщини за законом після смерті [PERSON] житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні, був самочинним, тому свідоцтво про право на спадщину не видавались. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 48039753 від 31.07.2019 відповідачу відмовлено у державній реєстрації права власності на самовільно побудований житловий будинок літ. «О», переобладнаного з літньої кухні. Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Судом встановлено, що спірний житловий будинок був самовільно побудований відповідачем на земельній ділянці, яка належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 15.04.2002 № 79-2-01692 та [PERSON] .. Проте відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.06.2012 садовий (індивідуальний) житловий будинок літ. О (переобладнаний з літньої кухні), початок будівництва 1998 рік, закінчення будівництва 2008 рік. Таким чином, декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку інспекцією (щодо об`єктів I-III категорії складності), є документом, який підтверджує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, та подається забудовником для оформлення права власності з видачею рішення про право власності на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна Таким чином, станом на день смерті [PERSON] садибний житловий будинок літ. О, вже був переобладнаний з літньої кухні та повністю побудований. Суд враховує, що 09.10.2011 [PERSON] , [PERSON] склали та нотаріально посвідчили заяву, в якій не заперечували проти будівництва, введення в експлуатацію їх співвласником [PERSON] житлового будинку з мансардою, позначених на плані літ. "О", розташованого в межах земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної часткової власності та знаходиться у [ADDRESS] . Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що позивачі як співвласники землі надали свою згоду на використання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно відповідачу, який здійснив самочинне будівництво спірного будинку, який був переобладнаний з літньої кухні. При цьому зі свідчень свідків було встановлено, що будівництво спірного будинку здійснювалось силами та за рахунок коштів [PERSON] , позивачі жодної участі у будівництві цього будинку не брали. Зазначене підтверджує доводи [PERSON] , який зазначав, що саме він будував спірний будинок після отримання відповідної згоди від [PERSON] та [PERSON] та який надав квитанції про придбання будівельних матеріалів. Аналізуючи обставини, встановлені під час розгляду справи у сукупності з наданими доказами, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] та відкриття спадщини, літня кухня, фактично вже була перебудована відповідачем у житловий будинок, а тому літня кухня фактично вже не існувала у складі домоволодіння, співвласниками якого були померла [PERSON] та [PERSON] . При цьому суд враховує, що за життя [PERSON] позивач [PERSON] не висловлювала жодних заперечень щодо здійснення відповідачем перебудови літньої кухні у житловий будинок. Крім того, вона та інший спадкоємець [PERSON] надали відповідачу свою письмову згоду на будівництво та введення спірного будинку в експлуатацію. Суд зауважує, що позивачі у позові вимагають визнання за ними права власності на спірний житловий будинок у відповідній частці, обґрунтовуючи це тим, що будинок вже був побудований та входив до складу спадщини. При цьому позивачі не враховують, що відповідач також є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері і також має право на спадкування на частку майна. Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації. Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація. Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Проте, за приписами ч.1 ст. 331 ЦК України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно. Зазначене свідчить про необґрунтованість позовних вимог позивачів про визнання за ними права власності на переобладнаний спірний будинок в рівних частках та про те, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту. На думку суду, за встановлених обставин, гарантувати позивачам відновлення порушеного права можливо шляхом отримання позивачами пропорційно розміру їх часток у спадщині та у власності на домоволодіння від відповідача грошової компенсації вартості літньої кухні, з якої був побудований житловий будинок, зважаючи на те, що позивачі жодних фінансових витрат на переобладнання літньої кухні не понесли. Враховуючи наведене, суд відмовляє позивачам у задоволенні заявлених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено в повному обсязі, тому судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed