Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 серпня 2021 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 734. Позивач зазначає, що через наявність різних поглядів на життя та постійних суперечок, подружжя припинило шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. Сторони дітей від шлюбу не мають. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами 26 серпня 2021 року, актовий запис № 734. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду надійшла заява за підписом позивача щодо можливості розгляду справи за її відсутності, в якій позивач зазначила про підтримку позовних вимог (а.с.19, 27). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явися, 28.12.2024 р (вх. 2946) надав заяву про визнання позову та можливість розгляду справи у його відсутність (а.с. 21-26). Таким чином, судом встановлено, що позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26 серпня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 734. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 26.08.2021 року, серія [NUMBER] (а.с.10). Згідно позовної заяви дітей від шлюбу не має. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що сторони на примирення не згодні, надали заяви про підтримку і визнання позовних вимог, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не порушувалось питання щодо стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору, а тому судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved