Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

03.08.2023 до Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] позовною заявою [PERSON] , в якій просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. На обґрунтування позову зазначив таке. 02.10.2020 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось, тому вони звернулись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Разом сторони не проживають. Позивач повністю доглядає за дитиною, виховує її, забезпечує усім необхідним, піклується про її здоров`я та розвиток. Позивач оформлює документи про зарахування дитини до дитячого садочка. У дитини складається усталений розпорядок дня. Позивач є співвласником квартири, в якій проживає з дитиною, має постійне місце роботи, тому може забезпечувати матеріально дитину та створити комфортні умови для поживання та розвитку дитини. Згоди з відповідачкою щодо місця проживання дитини не дійшли. Ухвалою від 31.08.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації та зобов`язав надати висновок щодо доцільності проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] ; постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження;установлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а третій особі роз`яснено право подати письмові пояснення. 14.08.2023 позивач подав клопотання про долучення доказів: - довідки ОСББ «Урлівська 19» від 03.08.2023; - акта № 2023/08/03 про обстеження житлових умов про фактичне проживання від 03.08.2023 ОСББ «Урлівська 19». 17.10.2023 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації та висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.10.2023 № 101-8890/02 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , акт обстеження умов проживання від 19.09.2023. У підготовчому засіданні 17.10.2023 представник позивача - адвокат Янголь О.В. просила оголосити перерву для подання доказів. Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 17.10.2023, суд задовольнив клопотання представника позивача та оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні для подання всіх доказів у відповідній кількості примірників для учасників справи до 23.11.2023 14 год. 00 хв. 13.11.2023 позивач засобами поштового зв`язку подав клопотання про приєднання доказів (надійшло до суду 14.11.2023, зареєстроване за вх. № 76503/23). 22.11.2023 представник відповідача - адвокат Крушинська А.А. подала зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини з матір`ю. 22.11.2023 працівниками суду складено акт про відсутність вкладень, згідно з яким при перевірці зустрічної позовної заяви виявлено відсутність таких додатків: - копія паспорта позивача; - копія ідентифікаційного номеру позивача; - копія свідоцтва про шлюб; - копія свідоцтва про народження дитини; - заява про розгляд без участі позивача. 23.11.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 01.12.2023 представник позивача - адвокат Янголь О.В. подала заперечення щодо відкриття провадження за зустрічною позовною заявою, в якій зазначила таке: - зустрічна позовна заява подана особою, яка не підтвердила належним чином її повноваження; - відповідач зареєстрована за іншою адресою; - відсутні додатки до зустрічної позовної заяви; - порушені строки подачі зустрічної позовної заяви; - зустрічна позовна заява є необґрунтованою. 01.12.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Києві. 21.01.2024 від представника відповідача - адвоката Крушинської А.А. надійшло клопотання про її участі в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу EasyCon. Ухвалою від 25.01.2024 суд задовольнив клопотання представника відповідача про її участі в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу EasyCon. 25.01.2024 представник позивача - адвокат Янголь О.В. подала заяву про проведення підготовчого судового засідання 25.01.2024 без її участі та фіксації судового процесу технічними засобами. Ухвалою від 25.01.2024 суд постановив: - зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини повернути позивачу [PERSON] . 07.02.2024 представник відповідача - адвокат Крушинська А.А. подала зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Зустрічна позовна заява обґрунтована таким. 02.10.2020 сторони уклали шлюб, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось, шлюб розірвано. У сторін виник спір про місце проживання дитини. Позивач за зустрічним позовом може створити належні соціально-побутові умови проживання дитини, збереження її психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Вона любить дитину, слідкує за станом здоров`я дитини, прив`язані один до одного. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє їх від права спілкування з дитиною та обов`язку виховання. Позивач за зустрічним позовом працює, має постійний дохід. Дитина забезпечена усім необхідним відповідно до його віку. Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.02.2024, зареєстрований судом 08.02.2024 за вх. № 9573/24. 08.02.2024 працівниками суду складено акт про відсутність вкладень, згідно з яким при перевірці зустрічної позовної заяви виявлено відсутність таких додатків: - заява про розгляд без участі позивача. 05.03.2024 у підготовчому засіданні представник відповідача - адвокат Крушинська А.А. просила прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву та зобов`язати Службу у справах дітей Дарницької РДА повторно провести бесіду з матір`ю дитини, надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. Зазначила, що відповідачка знаходиться за межами України, однак вона може приїхати на засідання комісії. 05.03.2024 представник позивача - адвокат Янголь О.В. не заперечувала проти прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви. Заперечувала щодо повторного виклику відповідачки на засідання комісії, оскільки мати не цікавиться дитиною. Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 05.03.2024, суд зобов`язав сторону позивача протягом 5 днів через підсистему «Електронний суд» надати адресу, контакти за якими Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністраціїповідомити відповідачку про проведення комісії. Ухвалою від 05.03.2024 суд постановив: - прийняти зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, до [PERSON] про визначення місця проживання дитини; - залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (за зустрічним позовом), Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації; - зобов`язав Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації надати висновок щодо розв`язання спору - доцільності/чи недоцільності проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] - з урахуванням пояснень матері; - оголосив перерву у підготовчому засіданні до 15 год. 00 хв. 15.04.2024. Також установлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а третій особі роз`яснено право подати письмові пояснення. 21.03.2024 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. засобами поштового зв`язку подала відзив на позовну (надійшов до суду 25.03.2024, зареєстрована за вх. № 22119/24), в якому зазначила таке. 1) зустрічна позовна заява не може підлягати задоволенню, так як не відповідає вимогам законодавства, не є обґрунтованою та обставини, зазначені в ній, не підтверджені жодними доказами, а саме, в позові не зазначено, де саме, за якою адресою буде проживати дитина; 2)у позові не зазначено, кому на яких правах належить житло, де позивачка за зустрічним позовом збирається проживати з дитиною; 3) у позові не зазначено, чи зверталася [PERSON] з приводу обстеження житлових умов дитини за тим місцем помешкання, де вона збирається проживати з дитиною, не зазначено, чи надавала позивач за зустрічним позовом можливість службі у справах дітей оглянути дане помешкання, щоб вони мали змогу скласти відповідний акт; 4) у позові не зазначено, чи має [PERSON] постійне місце роботи (характеристика, яка надана, видана ФОП, де [PERSON] працювала декілька років тому нетривалий період, наразі вона там давно не працює, в самій характеристиці зазначено, що гарно себе зарекомендувала, коли там працювала, а не працює наразі); 5) у позові не зазначено, який має дохід [PERSON] та не надано документи, які б підтверджували даний факт; 6) позивачем за зустрічним позовом не надано висновок служби у справах дітей, що саме з нею дитині буде більш комфортно та доцільно проживати, аніж з батьком. Позивач за первісним позовом надав усі необхідні докази того, що більш доцільно і сприятливо для дитини проживати з батьком, так як він має власне житло, в якому і проживає з дитиною, має постійне місце роботи, має достатній вище середнього дохід, надав акт обстеження житлових умов, де проживає дитина, самостійно повністю забезпечує дитину усім необхідним, самостійно влаштував та забезпечує відвідування дитиною дитячого дошкільного закладу, самостійно забезпечує лікування дитини, так як дитина має деякі вади розвитку. Батько дитини надав висновок психолога, яким також підтверджено ту обставину, що саме батько більш комфортно впливає на психоемоційний стан дитини. Батько дитини перебував з сином в дитячій лікарні, так як у дитини була підозра на запалення легенів, вживав усіх заходів по лікуванню дитини, возив на всі обстеження, купував ліки, перебував з дитиною в стаціонарі. 15.04.2024 справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю інтернет з`єднання в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва (м. Київ, вул. О.Кошиця, буд. 5-А). 15.04.2024 представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) - адвокат Крушинська А.А. подала заяву, в якій зазначила про те, що засідання комісії Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю відбудеться 25.04.2024. Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.04.2024, зареєстрований судом 16.04.2024 за вх. № 27488/25. 16.04.2024 від третьої особи надійшла інформація про те, що засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відбудеться 25.04.2025 о 14.30. 22.05.2024 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації та висновок від 17.05.2024 № 101-4456 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , акт обстеження умов проживання від 15.04.2024. 27.05.2024 представник відповідача за зустрічним позовом (представник позивача за первісним позовом) - адвокат Крушинська А.А. подала заяву про приєднання доказів. 27.05.2024 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) подав клопотання про приєднання доказів. 27.05.2024 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. подала заяву про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті. 27.05.2024 представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) адвокат Крушинська А.А. подала заяву про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті. 27.05.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва (м. Київ, вул. О.Кошиця, буд. 5-А). 11.07.2024 відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) подала письмові пояснення у справі, в яких зазначила таке. 03.08.2023 вона подала позовну заяву про визначення місця проживання дитини з матір`ю (справа № 753/13524/23 головуючий суддя Комаревцева Л.В.), але позов повернуто. [PERSON] перешкоджає бачитись з сином. [PERSON] намагалась повернутись сина: - 4 липня 2023 р. написала заяву в поліцію, що забрали дитину від матері; - липень 2023 р. подала заяву про розлучення, де вказала що є спір з ким буде проживати дитина; - 10 липня 2023 р. написала заяву, щоб органи опіки допомогли повернути матері дитину; - 11 липня та 12 липня 2023 р. написала заяву в поліцію про перешкоджання бачення з дитиною; - 18 липня 2023 р. викликала поліцію на просп. Григоренка 7-А,щоб допомогли повернути дитину; - приблизно з серпня 2023 року- березень 2024 року, були здійсненні відеозв`язки по Вайберу, де можна було хоча якось спілкуватись із сином. 31 березня 2024 року [PERSON] повернулася в Україну, зателефонувала [PERSON] і сказала, що хоче зустрітися з сином присутності з ним на території школи або на території вул. Урлівської, він відмовився зустрічатись там де людно. Після відмови на зустріч [PERSON] пішла ЗДО «Казка» №100 дізнатися чи ходить син туди і хотіла його побачити. Запитала у охоронця садочка, на що відповіли приходьте приймальні дні до завідуючої [PERSON] . [PERSON] увійшла положення [PERSON] і організувала зустріч. Перед зустріччю сином, потрібно було поспілкуватись з дитячим психологом. Психолог розповіла, які були проблеми із сином [PERSON] 25 квітня 2024 року відбулася комісія в службах у справах дітей та сім`ї, в якій [PERSON] сказала, що провела час із сином в садочку. Після такої інформації [PERSON] відправив листа до [PERSON] . Після того листа завідуюча повинна була дзвонили до [PERSON] і запитувати у нього чи може [PERSON] прийти в садочок. 7 травня 2024 року вперше і останній раз дозволив прийти в садочок до сина. [PERSON] написала заяву до служби у справах дітей та сім`ї, щоб у присутності співробітника у неї були побачення із сином, однак відповіді не отримала. [PERSON] вирішила зустріти біля входу садочка і хоч якось побачити сина. На цей вчинок [PERSON] відреагував неадекватно. Також між [PERSON] та [PERSON] була зустріч один на один, де він запропонував більше годин зустрічей із сином, але не по графіку, як запропонувала служба у справах дітей та сім`ї, і доповнив щоб [PERSON] у нотаріуса написала розписку, щоб та не забирала сина за межі садочка та не вивезла його із України, і щоб син проживав з батьком до 12 років, поки син сам не вирішить з ким йому краще. Вважає висновок психолога, який надав [PERSON] необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. Син повинен бути з матір`ю, так як зв`язок між мамою і сином особливий, дитині не вистачає елементарної уваги, любові, значимості, справедливості, обіймів. Вона веде здоровий спосіб життя, немає шкідливих звичок, має постійний дохід, працювала за кордоном, розвивається в сучасному вихованні дітей, проти насильства в сім`ї. 17.07.2024 представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) адвокат Крушинська А.А. подала заяву про врахування висновків Верховного суду щодо застосування відповідних норм права до спірних правовідносин. 1. Щодо врахування доведеної обставини домашнього насилля та перешкод матері дитини у вихованні та спілкуванні з сином. 17 липня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва було винесено постанову у справі №753/11615/23 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за частиною 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої [PERSON] було визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні насильства в сім`ї. Зазначеній постанові передували події вчинення Позивачем за первісним позовом фізичного та психологічного тиску на Відповідача та примусового, без її згоди , відібрання у неї дитини, зміни замків на вхідних дверях у квартирі, в якій залишився проживати [PERSON] зі спільною дитиною. Таким чином, у липні 2023 року відбулась обставина насильницького відібрання дитини у матері, без її згоди, що підтверджується також наступними доказами - заявами [PERSON] до поліції про відібрання дитини, відповідями Дарницького управління поліції на адвокатські запити, в яких, зокрема в довідці від 17.07.2023 року зазначається про те, що в ході розгляду повідомлення встановлено, що [PERSON] забрав спільного малолітнього сина та поїхав з ним, своє місцезнаходження повідомляти відмовився, а в довідці від 22.07.2023 року зазначається про те, що в ході проведення перевірки за заявою [PERSON] про насильницьке відібрання у неї дитини працівниками поліції з`ясовано, що [PERSON] взяв до себе сина та відмовився повертати. Окрім доведеної судом обставини вчинення [PERSON] домашнього насилля, дана справа також містить доведені обставини одноособової насильницької зміни батьком дитини місця проживання спільної дитини сторін без згоди матері дитини. Тобто, зміна місця проживання дитини відбулась без згоди та волі матері дитини, що є основоположною обставиною в даній справі, [PERSON] та її дитина є жертвами домашнього насилля, особами, над якими вчинено примус, постраждалими від дій кривдника. Однак, Третя особа не враховує письмові докази, надані [PERSON] на підтвердження цих обставин (постанова суду про вчинення домашнього насилля, рапорти та довідки Дарницької поліції, доказ звернення матері дитини до суду 03.08.2023 року з позовом про визначення місця проживання дитини з нею та особисту заяву [PERSON] до Третьої особи від 10 липня 2023 року, в якій вона повідомляє, що батько дитини насильно забрав сина та вона не знає, де зараз дитина та в якому стані) та надає рекомендаційний висновок визначити місце проживання дитини з батьком, при цьому не надаючи жодного обґрунтування, чому в даному випадку орган опіки надає перевагу батьку дитини над матір`ю дитини, чому не бере до уваги письмові докази матері дитини про примусове відібрання у неї сина, чому не враховується принцип 6 Декларації прав дитини про те, що малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю, крім тих випадків, коли є виняткові обставини. Жодного письмового, електронного, аудіо-чи відео-доказу про те, що існують такі виняткові обставини для того, щоб розлучити матір з дитиною стороною Позивача за основним позовом не додано, не пред`явлено, оскільки таких доказів не існує. Таким чином, висновок органу опіки є безпідставним, необґрунтованим, незаконним, таким, що не може бути взятим до уваги судом, вирішення справи подібним чином спричинить додаткових страждань матері дитини та в першу чергу самій дитині, органом опіки та піклування не зазначено яким чином визначення місця проживання дитини саме з батьком буде відповідати забезпеченню найкращих інтересів дитини, не встановлено особисту прихильність дитини до кожного з батьків, так як не залучено незалежного спеціаліста - психолога до оцінки емоційного стану дитини, та не враховано малолітній вік дитини, в силу якого потреба у матері грає основну фундаментальну роль в формуванні та розвитку психологічного здоров`я дитини. [PERSON] окрім звернень до поліції та до органу опіки, 03 серпня 2023 року також звернулась до суду із позовом до батька дитини про визначення місця проживання дитини з матір`ю, однак внаслідок процесуальних недоліків цього позову він був повернутий судом і [PERSON] звернулась вже із зустрічним позовом в даній справі за позовом про визначення місця проживання дитини, який було прийнято до спільного розгляду з основним позовом. Таким чином, мати дитини вжила всіх необхідних, своєчасних та достатніх заходів для того, щоб законно в правовому полі захистити свої порушені права та відновити можливість опіки над дитиною, яку в неї було примусово та незаконно відібрано батьком дитини, а тому твердження сторони Позивача за первісним позовом про те, що мати начебто поїхала і залишила дитину не відповідаю дійсності та доведеним обставинам справи, оскільки є тільки твердженнями сторони Позивача, які не доведені жодними доказами. Після того, як батько дитини відібрав сина у матері, остання звернулась до поліції із відповідними заявами, після того як поліція вказала на цивільно-правовий спір даних правовідносин [PERSON] 03 серпня звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю, разом з цим вона винайняла житло в м. Києві неподалік від місця проживання батька дитини, оскільки власного житла в м. Києві не має. Внаслідок того, що на момент вказаних подій [PERSON] перебувала у декретній відпустці, не була працевлаштована та не мала засобів до існування, вона тимчасово з метою підробітку для можливості оплати тієї ж оренди квартири від`їжджає за кордон, і в березні місяці 2024 року повертається, бере участь у засіданні органу опіки та піклування у справі про визначення місця проживання дитини та звертається до суду з ще одним позовом - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку її участі у вихованні дитини (зараз ця справа № 753/6934/24 перебуває на розгляді у судді Сирбул О.Ф.). Мати дитини вживає всіх можливих та залежних від неї дій для того, щоб відновити опіку над дитиною та припинити порушення її прав та прав дитини. З огляду на ці обставини, просить суд врахувати такі висновки ВС: - щодо врахування при вирішенні спору факту домашнього насилля - висновок ВС у постанові від 14.12.2023 року у справі №127/20368/21 («Під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»); - щодо врахування обставини вчинення батьком дитини перешкод матері у вихованні та спілкуванні з сином (зазначена обставина є повністю доведеною, оскільки у справі № 753/6934/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною Відповідач подав до суду відзив у якому просив суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог матері дитини, таким чином повністю заперечив право матері дитини на виховання сина та на спілкування з ним) - висновок ВС у постанові від 12 січня 2022 року у справі № 663/724/19 («Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього сина сторін [PERSON] з матір`ю з огляду на те, що батько, хоча й належним чином займається вихованням та утриманням дитини, однак, перешкоджаючи [PERSON] у спілкуванні із сином, позбавляє його як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушує їх право на прямі контакти, що суперечить найкращим інтересам дитини.»); - щодо необґрунтованості та незаконності висновку органу опіки та піклування та неможливості у зв`язку з цим, врахувати його рекомендації при вирішенні даного спору - висновок ВС у постанові від 06.05.2020 року у справі №753/2025/19 («Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , від 11 грудня 2018 року № 1-18/1215 не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.»); - при вирішенні даного спору можливо врахувати висновок ВС, викладений у постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 465/6496/19 («Використання спільної фізичної опіки у цій справі спрямоване на повернення матері у життя і виховання дітей, які потребують як материнського, так і батьківського виховання, що у їх синтезі формують основу становлення дітей як повноцінних членів суспільства.»). 2. Щодо висновку психолога - стороною Позивача за первісним позовом до суду було подано висновок психолога щодо обстеження емоційного стану дитини. Вважаємо такий висновок необґрунтованим, таким, що суперечить закону та є неналежним доказом і, відповідно, не може бути взятий до уваги. Зазначений висновок було складено без врахування пояснень матері дитини, у період часу, коли зв`язок між дитиною та матір`ю був штучно насильно перерваний, висновки психолога базуються виключно на поясненнях батька дитини, які є суб`єктивними, базуються на особистій глибокій неприязні до матері дитини, яка сформувалась внаслідок численних конфліктних відносин між ними та невдач сімейного життя сторін, яке не склалось. Також, психолог допускає твердження, які виходять за межі дослідження, оскільки завдання психолога - встановити емоційний стан дитини, прив`язаність до кожного з батьків, натомість психолог фіксує висновок, який виходить за межі наукового дослідження та є прерогативою виключно суду, а саме те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю є неможливим. Такий висновок не тільки виходить за межі кола професійних можливостей психолога, а навіть і за будь - які моральні та людські норми, оскільки не отримавши будь-яких пояснень від матері дитини, цей спеціаліст резюмує про неможливість рідної матері, яка виносила та дала життя дитині знаходитись з нею поруч та виховувати її, не беручи навіть до уваги, що в першу чергу саме дитина потребує присутності матері для забезпечення її здорового розвитку. У зв`язку з цим, просить врахувати при вирішенні даного спору висновок ВС, відображений у постанові від 16.06.2022 року у справі № 712/11527/17 («Взявши до уваги висновок спеціаліста за результатами проведення психологічного дослідження від 18 червня 2019 року № 04/19, виконаного юридичним психологом [PERSON] , апеляційний суд не врахував, що такий висновок психолога ґрунтується на поясненнях матері, а також окремих письмових документах, наданих лише однією стороною - [PERSON] ; у психолога не перебували у дослідженні матеріали справи, яка переглядається, психолог особисто не спілкувалася з малолітньою дитиною та батьком дитини. Висновок психолога містить загальні висновки про зв`язок матері з дитиною такого віку без урахування фактичних обставин цієї справи, яка переглядається. Отже, такий висновок психолога не містить інформацію щодо предмета доказування, а тому не може бути належним доказом у цій справі.»), висновок ВС, відображений у Постанові ВС від 8 лютого 2024 року у справі № 623/3801/19 (діагностика малолітньої дитини психологом ФОП проводилась індивідуально, наодинці. Під час діагностики був присутній батько, проте була відсутня мати, з якою психолог не співпрацював (аналіз суду щодо неналежності висновку психолога); суд може оцінювати думку малолітньої дитини в силу її віку не лише безпосередньо в судовому засіданні, але і через професійне посередництво, зокрема шляхом її опитування у присутності спеціаліста психолога, який має відповідну кваліфікацію та може проводити бесіди з дитиною і правильно передати та інтерпретувати її слова, з фіксацією його результатів для суду у вигляді висновків спеціаліста). 3. Щодо сплати аліментів на утримання дитини - сторона Позивача за первісним позовом наголошує на тому, що мати дитини ніби-то не бере участі в матеріальному утриманні дитини, однак це твердження не відповідає обставинам справи, оскільки між сторонами склались напружені конфліктні неприязні стосунки, [PERSON] є жертвою домашнього насилля, вона має значний психологічний бар`єр, який їй важко подолати для того, щоб звернутись до батька дитини, який кривдив її протягом тривалого часу, у зв`язку з відсутністю здорової комунікації вона не мала можливості отримати будь-які дані щодо способу перерахунку грошових коштів на утримання дитини у той період, коли вона проживала окремо від дитини, Позивач не надав ні рахунку, ні інших реквізитів, за якими Відповідач могла б перераховувати кошти на утримання дитини. Між ними також не було досягнуто іншої домовленості, щодо відкриття рахунку на ім`я сина для акумулювання аліментів за увесь період окремо проживання матері та сина. Разом з тим, Відповідач здійснила ряд покупок для дитини (іграшки, одяг), які вона з радістю вручить сину при першому ж контакті який до сьогоднішнього дня є неможливий внаслідок створених Позивачем перешкод. [PERSON] не позбавлена батьківських прав, не притягувалась ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, не зловживає спритними напоями , не вчиняла та не вчиняє аморальних вчинків, у зв`язку з цим рішення суду в даній справі має ґрунтуватись виключно на положеннях статті 141 Сімейного кодексу України, яка встановлює, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відсутні жодні обставини та жодні докази, які б обґрунтовували неможливість реалізувати [PERSON] свої права на опіку над дитиною Позивач , натомість, допустив вчинення сімейного насилля у присутності дитини, що негативно його характеризує, відібрав силою дворічну дитину у матері, чим спричинив непоправну психологічну шкоду дитині і зараз сімейне насилля триває, Відповідач чинить перешкоди матері дитини у вихованні та спілкуванні з сином. [PERSON] наполягає на задоволенні своїх позовних вимог за зустрічним позовом, вважає їх обґрунтованими, справедливими, такими, що відповідають забезпеченню в першу чергу якнайкращих інтересів дитини. Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.07.2025, зареєстрований судом 18.07.2024 за вх. № 50679/24. Оскільки сторона відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) не надала докази направлення пояснень іншим учасникам справи, заяви, просила надати час для надання доказів їх направлення, суд відклав проведення підготовчого засідання на 14.08.2024 на 12 год. 30 хв. 25.07.2024 від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про приєднання до справи роздруківки діалогів. 25.07.2024 від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява, в якій вона просить приєднати до справи докази направлень позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) та третій особі письмових пояснень. 30.07.2024 від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про приєднання доказів до справи. 14.08.2024 сторони подали заяви про закриття підготовчого провадження у справи та призначення справи до розгляду по суті. 14.08.2024 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, до [PERSON] про визначення місця проживання дитини (за первісним позовом) та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю (за зустрічним позовом),та призначити до судового розгляду по суті на 27.09.2024 об 15.00 год. за адресою: м. Київ, вул. Кошиця 5-А, каб. 127. Установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. 20.09.2024 представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) - адвокат Крушинська А.А. подала заяву, в якій повідомила про зміну адреси реєстрації відповідача: [ADDRESS] . Документ сформований в системі «Електронний суд». У судовому засіданні 27.09.2024 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. просила задовольнити первісну позовну заяву, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. Пояснила, що Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації проводила необхідні дії з метою складання висновку щодо розв`язання спору у цій справі, як за первісним позовом, так і за зустрічним та у двох висновках, які є в матеріалах справи, третя особа вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. Рішенням суду від 06.02.2024 стягнуто з відповідачки аліменти, однак відповідач рішення оскаржує. Відповідачка у справі рік знаходилась за кордоном, не цікавилась дитиною, весь цей час дитина проживала з батьком, який займався влаштуванням дитини в спеціальний садочок. Крім того, з народження дитина має певні особливості в розвитку - затримку мовного розвитку, дитина відвідує логопеда. Стороною позивача надані докази, які підтверджують доцільність визначити місце проживання малолітньої дитини саме з батьком. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у судовому засіданні 27.09.2024 просив задовольнити первісний позов та пояснив, що дитина проживає разом з ним, має особливості в розвитку - затримку мовного розвитку, відвідує спеціалізований дитячий садочок, логопеда. Він займався влаштуванням дитини в інклюзивний дитячий садочок. Його батьки інколи забирають дитину з садочка. Лікарі не встановили причини затримки мовного розвитку. 4 липня 2023 року дійсно поїхав з дитиною до Чернігівської області забрати свою мати. Після розірвання стосунків з [PERSON] , він пропонував графік щодо побачень з дитиною. Вона обіцяла, що за кордон більше виїжджати не буде, однак влітку двічі вже була за межами України, внаслідок чого у нього є побоювання, що дитину [PERSON] вивезе дитину з України і через воєнний стан в Україні він дитину не побачить. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) у судовому засіданні 27.09.2024 заперечувала проти задоволення первісного позову, просила задовольнити зустрічний позов. Позивач за первісним позовом підіймав руку на неї при дитині, через це у липні 2023 році вона вирішила переїхати. Через певний час знову стався конфлікт, вона викликала поліцію, подзвонила його батькам. 3 липня 2023 вона разом з дитиною переїхала на орендовану квартиру. Після цього виникла необхідність забрати речі з квартири чоловіка, вони зустрілись, обговорювали способи врегулювання конфліктних ситуацій. Його батьки також наполягали на примиренні подружжя, вона під примусом погодилась на такий варіант, щоб бути разом з дитиною. 4 липня 2023 року [PERSON] викрав дитину у той час, коли вони перебували в його батьків. Дитину вивіз до Чернігівської області, внаслідок цього конфлікту вона викликала поліцію. Коли була в декреті, матеріально забезпечував родину [PERSON] . Поїхала в Нідерланди за пропозицією тітки та сестри, щоб заробити кошти на адвокатів, на утримання дитини. Зверталась з позовом до суду, однак до провадження позов суд не прийняв, тому вирішила звернутись із зустрічним позовом в межах цієї справи. Не планує повертатись в м. Апостолове Дніпропетровської області, залишиться проживати з дитиною в м. Києві, оскільки винаймає житло по [ADDRESS] , працює швачкою. [PERSON] не дає можливості бачитись з дитиною. З батьками чоловіка родинних стосунків не підтримую Під час перебування в Нідерландах по вайберу бачила дитину, намагалась спілкуватись з дитиною. Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. у судовому засіданні 27.09.2024 просила задовольнити зустрічну позовну заяву та заперечувала проти задоволення первісного позову. Просила звернути увагу на те, що [PERSON] постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2023 про притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Відповідач добровільно не віддала дитину батьку, вони не домовлялись про проживання дитини з батьком. [PERSON] самостійно забрав дитину. Відповідач є жертвою домашнього насильства, тому вимушено поїхала в Нідерланди. Суд оголосив перерву у розгляді справи у зв`язку із закінченням робочого часу до 25.10.2024 до 15 год. 30 хв. 21.10.2024 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача -а зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. подала клопотання про відкладення розгляду справи. 22.10.2024 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача -а зустрічним позовом) - адвокат Чухраєва Н.С. подала клопотання про відкладення розгляд справи. Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.10.2024, зареєстрований за вх. № 73066/24. 23.10.2024 та 24.10.2024 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника, просить ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів малолітньої дитини. 25.10.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача за первісним позовом (представником відповідача за зустрічним позовом) та відклав розгляд справи на 14 год. 00 хв. 03.12.2024. 18.11.2024 відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) подала клопотання про участь в судовому засіданні 03.12.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.11.2024, зареєстрований за вх. № 80125/24. 03.12.2024 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на навчанні. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) подала клопотання про участь в судовому засіданні 11.02.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.01.2025, зареєстрований судом 20.01.2025 за вх. № 3870/25. Ухвалою від 28.01.2025 суд задовольнив клопотання відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні 11.02.2025 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. не заперечувала, що надана стороною відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) роздруківка переписки відповідає долученому аудіо файлу на флешці. 11.02.2025 суд дослідив письмові докази. У судових дебатах 11.02.2025 представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. просила задовольнити первісний позов, оскільки позивач надав докази, які підтверджують те, що: - дитина останні два роки проживає разом з батьком за місцем реєстрації; - позивач з дитиною проживають у квартирі, власником якої є позивач; - у дитини склався певний графік та розпорядок життя за місцем проживання батька; - позивач офіційно працевлаштований, має постійний заробіток; - позивач забезпечив дитині дошкільну освіту; - позивач дбає про здоров`я та розвиток дитини. Зазначила, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) тривалий час не зазначала адресу її фактичного проживання та адреси для листування. Договір оренди ставить під сумнів, оскільки договір оренди не містить всіх необхідних реквізитів, правовстановлюючих документів до договору не надано. Відповідач тривалий час проживала за межами України, зараз також знаходиться за межами України, не працює за місцем роботи, яке зазначено в довідці. Мати має можливість бачитись та спілкуватися з дитиною, позивач не має наміру чинити перешкоди у спілкуванні матері з дитиною. Батько дитини має побоювання, що мати може вивезти дитину за кордон та батько не зможе бачитись з дитиною, оскільки нотаріальний дозвіл для виїзду дитини віком до шістнадцяти років у період воєнного стану не потрібно отримувати. Витрати на правничу допомогу сторона позивача за первісним позовом не заявляє. У судових дебатах 11.02.2025 відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) просила відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, оскільки може забезпечити дитині необхідні умови для розвитку сина. Дитина має зростати у стабільному та люблячому середовищі. [PERSON] під час спільного проживання вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, викрав дитину у віці двох років, чим позбавив можливості приймати участь матері у вихованні дитини. Зараз знаходиться в Нідерландах. Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) - адвокат Крушинська А.А. у судових дебатах 11.02.2025 просила відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, оскільки мати була штучно усунута від виховання дитини, домашнє насильство [PERSON] підтверджено наданими доказами. У межах цієї справи не встановлюється дійсність договору оренди квартири, копія якого надана стороною відповідача за первісним позовом, орган опіки та піклування встановлювали умови проживання в цій квартирі. Внаслідок неправомірних дій батька бачитися матері з дитиною неможливо. Дитина не має бути розлучена з дитиною, окрім виняткових випадків. Таких виняткових випадків стороною позивача не доведено. Орган опіки та піклування не залучив психолога та не встановив прихильності дитини до одного із батьків, мати також не залучалась. Просить відступити від висновків третьої особи щодо визначення місця проживання дитини, оскільки вони однобічні, не враховані найкращі інтереси дитини. Перебування матері за кордон є вимушеною мірою через складне психологічне та матеріальне становище. Витрати на правничу допомогу не заявлено. Представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Янголь О.В. скористалась правом репліки та зазначила таке: - постановою суду в діях [PERSON] встановлено тільки психологічне насильство, фізичне насильство не встановлено; - сторона відповідача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) посилалась на слова інших осіб, однак такі особи не допитувались судом; - мати штучно не була усунута від спілкування з дитиною, мати знаходиться в Нідерландах; - рапорт, в якому є інформація про відібрання дитини батьком, у с праві відсутній; - дитина має певні вади у мовному розвитку, батько займається розвитком дитини; - висновок психолога складався без залучення матері, оскільки мати знаходилась за межами України. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) скористалась правом репліки та зазначила, що батько викрав дитину, внаслідок цього вона поїхала в Нідерланди заробити кошти для забезпечення дитини. Дитину забирати за кордон та перешкоджати у спілкуванні дитини з батьком вона не має наміру, за договором оренди квартири в м. Києві сплачує щомісячні платежі. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши думку дитини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд установив наступні фактичні обставини справи. 02.10.2020 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (Т. 1 а.с.10). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] (Т. 1 а.с.13). Подружжя разом з дитиною були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с.11, 12, 26). [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (Т. 1 а.с.21). Відповідач у судовому засіданні 27.09.2024 підтвердила те, що під час спільного проживання з позивачем, останній матеріально забезпечував сім`ю. Спільне життя сторін не склалось, між ними виникали конфлікти, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2023 у справі № 753/11615/23, згідно з якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постанова набрала законної сили 28.07.2023. (Т. 2 а.с.72-74). На початку липня 2023 року між сторонами виникла конфліктна ситуація, внаслідок чого [PERSON] забрав дитину проживати до себе. З цього часу між сторонами виник спір щодо місця проживання малолітньої дитини. [PERSON] неодноразово зверталась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві з повідомленнями про створення перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною. Відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві на виконання адвокатських запитів [PERSON] щодо розгляду звернень з приводу здійснення [PERSON] перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні та з дитиною [PERSON] , а також рапорти, довідки, складені уповноваженими особами Дарницького УП ГУНП у м. Києві, свідчать про наявність конфлікту між сторонами щодо дитини, однак не містять інформації, яка могла бути доказом у справі щодо визначення місця проживання дитини, оскільки відомості за зверненнями [PERSON] не були внесені до ЄРДА та були зареєстровані та розглянуті згідно ЗУ «Про звернення громадян». В подальшому звернення передані на архівне зберігання до сектору інформаційних технологій цього ж управління поліції (Т. 1 а.с. 228-240, Т. 2 а.с.86-88, 97-108). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2023 у справі № 723/12026/23 (провадження № 2/753/6009/23) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (Т. 2 а.с. 56). Рішення набрало законної сили 26.10.2023. [PERSON] у грудні 2023 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину (справа № 753/23293/23), який було задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн щомісячно (Т. 1 а.с. 31-35). Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 24.12.2024 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2024 у справі № 753/23293/23 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн, починаючи з 19.12.223 та до повноліття дитини. 02.08.2023 [PERSON] знято з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] (Т. 2 а.с.77). [PERSON] , [INFO] , відвідує групу № 1 закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 100 «Казка» з 01.09.2023 (Т. 1 а.с.55). 04.10.2023 [PERSON] , [INFO] , направлено до Інклюзивно-ресурсного центру № 2 Дарницького району м. Києва з метою отримання консультації щодо уточнення діагнозу «затримка мовного розвитку» (Т. 1 а.с.60). Згідно з висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 30.10.2023 № ІРЦ-85981/2023/469779, складеного педагогічними працівниками інклюзивно-ресурсного центру № 2 Дарницького району м. Києва, [PERSON] , [INFO] , має функціональні труднощі помірного ступеня прояву (мовленнєва функція), інтелектуальні труднощі помірного ступеня прояву; рекомендовано відвідування корекційно-розвиткових занять (Т. 1 а.с.56-59). Декларація № 0001-1М65-27А0 про вибір лікаря у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дарницького району м. Києва, який надає первинну медичну допомогу укладена 04.10.2023 щодо пацієнта [PERSON] із законним представником пацієнта [PERSON] (Т. 1 а.с.53, 54). Згідно з довідкою від 29.04.2024 № 174 адміністрацією КНП «ЦПМСД» надано таку інформацію. Дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Обслуговується в КНП ЦПМСД Дарницького району з народження по теперішній час. Декларація була укладена з 18.05.2021 по 04.10.2023 з лікарем-педіатром [PERSON] , з 04.10.2023 по теперішній час - з лікарем-педіатром [PERSON] . З 18.05.2021 по 15.06.2023 дитину на амбулаторний прийом супроводжували мати та батько, з 11.08.2023 - батько та бабуся (згідно форми 112/0) Т. 2 а.с.71). Згідно з висновком Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.10.2023 № 101-8890/02, який надійшов до суду 17.10.2023, на виконання ухвали суду від 31.08.2023, з метою забезпечення прав та інтересів дитини райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Також надійшов акт обстеження умов проживання. Висновок мотивовано таким. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , народився під час зареєстрованого шлюбу батьків [PERSON] та [PERSON] , який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва у вересні 2023 року. [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, про що працівниками служби у справах дітей та сім`ї райдержадміністрації складено відповідний акт від 19.09.2023. З`ясовано, що батько має самостійний дохід для утримання та забезпечення дитини. Мати [PERSON] до 01.08.2023 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На сьогодні, зі слів батька дитини, остання виїхала за межі України, місце проживання останньої невідоме. Питання щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, на якому був присутній батько дитини [PERSON] . Стосовно визначення місця проживання дитини, батько [PERSON] повідомив, що у липні 2023 року мати дитини [PERSON] залишила сина останньому, припинивши проживання однією сім`єю. З того часу і по сьогодні [PERSON] постійно проживає з батьком. Дитиною повністю опікується [PERSON] , його мати та батько (баба та дід дитини), займаються його вихованням та розвитком, слідкують за здоров`ям останнього. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 100 «Казка» Дарницького району м. Києва. Як стверджує батько дитини, останній не чинить матері перешкод у спілкуванні, побаченнях з сином, але [PERSON] виїхала за межі України, не повідомляє адресу місця знаходження, не виявляє бажання спілкуватися, приймати участь у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Від матері дитини відзив відзив на позовну заяву батька дитини до служби не надходив. З метою всебічного дослідження питань щодо визначення місця проживання дитини працівником служби за допомогою засобів зв`язку повідомлено [PERSON] про день та час розгляду на засіданні комісії вищезазначеного питання, будь-які заяви або пояснення до служби не надійшли (Т. 1 а.с.87-40). Згідно з даними акта обстеження умов проживання від 19.09.2023, складеного начальником відділу з питань вирішення сімейних спорів щодо дітей Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та головним спеціалістом відділу проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщено на 13 поверсі 21-го поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, у дитини окрема кімната. Житло з усіма комунальними зручностями, повноцінно обладнане меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан задовільний, чисто, охайно, прибрано. Для дитини об лаштована окрема кімната, в наявності є дитяче ліжко, дитячий ігровий куточок, речі зберігаються у шафі, є шведська стінка для заняття спортом, є місце для дозвілля та фізичного розвитку. За вказаною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] (батько) та [PERSON] , [INFO] (син). Стосунки в сім`ї зі слів батька доброзичливі, дружні (Т. 1 а.с.40). Разом із тим, ухвалою від 05.03.2024 суд прийняв зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини до спільного розгляду з первісним позовом; залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (за зустрічним позовом) Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації та зобов`язав третю особу надати висновок щодо розв`язання спору - доцільності/чи недоцільності проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] - з урахуванням пояснень матері. Згідно з висновком Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 17.05.2024 № 101-4456, який надійшов до суду 22.05.2024, на виконання ухвали суду від 05.03.2024, з метою забезпечення прав та інтересів дитини райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за недоцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Також надійшов акт обстеження умов проживання. Висновок мотивовано таким. Малолітня особа [PERSON] , [INFO] , народилась під час зареєстрованого шлюбу батьків [PERSON] та [PERSON] , який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва у вересні 2023 року. [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, про що працівниками служби у справах дітей та сім`ї райдержадміністрації складено відповідний акт від 19.09.2023. З`ясовано, що батько має самостійний дохід для утримання та забезпечення дитини. Мати [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, про що працівниками служби складено відповідний акт від 15.045.2024. З`ясовано, що житло орендоване (договір оренди житла від 08.04.2024). Мати працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лінжері ПРО» на посаді швачки виробничого цеху. Питання щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю 25.04.2024 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, на якому були присутні батьки дитини. Питання про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 28.09.2023 (протокол від 28.09.2023 № 18). За результатом розгляду до Дарницького районного суду м. Києва надано висновок райдержадміністрації від 12.10.2023 № 101-889/02 про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком. [PERSON] зазначила, що сімейне життя з батьком дитини не склалось у зв`язку з постійними сварками з боку батька дитини. Як стверджує мати дитини, під впливом спритних напоїв та наркотичних засобів [PERSON] поводив себе агресивно, у тому числі при дитині. Після чергової сварки мати дитини була змушена звернутись до поліції з письмовою заявою. Крім того, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2023 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Як стверджує мати дитини, [PERSON] в червні 2023 року забрав дитину та вивіз її до своєї матері (баби дитини) в Чернігівську область. Батько дитини не надав матері можливості бачитися та спілкуватися з сином. Наразі батько повернув дитину до міста Києва, [PERSON] разом зі [PERSON] почали проживати в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заради сина, намагалася покращити стосунки з батьком дитини, але після візиту до батьків [PERSON] , останній зачинив [PERSON] у кімнаті, забрав телефон останньої, банківські картки та дитину. Як стверджує мати дитини, [PERSON] перевів з кредитної картки останньої кредитні кошти, після чого виникла кредитна заборгованість і вона вимушена була виїхати за кордон працювати, задля того, щоб погасити кредит. На сьогодні кредитна заборгованість нею сплачена. Батько продовжує перешкоджати у спілкуванні та побачення з сином. Мати вважає, що чин маленький і йому найкраще буде проживати з матір`ю. Батько [PERSON] зазначив, що не згоден з вище значеними вимогами матері дитини, заперечує щодо проживання сина з матір`ю. Як стверджує батько дитини [PERSON] , у липні 2023 року мати дитини [PERSON] залишила сина останньому і зникла з їх життя. На сьогодні мати не цікавиться життям дитини, не бере участі у вихованні та утримання сина. [PERSON] повністю опікується батько, його мати та батько (баба та дід дитини) займаються його вихованням та розвитком, слідкують за здоров`ям дитини. [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти № 100 «Казка» Дарницького району міста Києва. Батько дитини вважає, що в інтересах сина буде краще проживати з ним. Батько дитини стверджує, що він не чинить матері перешкод у спілкуванні, побаченнях з сином, але [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися, брати участь у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Згідно з даними акта обстеження умов проживання від 15.04.2024, складеного начальником відділу з питань вирішення сімейних спорів щодо дітей Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та головним спеціалістом відділу проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщено на 9-му, 9-ти поверхового будинку, складається з 3-х кімнат: житло орендоване (договір від 08.04.2024). Житло з усіма комунальними зручностями, повноцінно обладнане меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан задовільний, чисто, охайно, прибрано. Для дитини [PERSON] , [INFO] , об лаштована окрема кімната, двоповерхова кровать, комод для іграшок та книжок, меблева стінка, письмовий стіл, стілець, шафа для одягу, є місце для дозвілля та навчання. За цією адресою має місце проживання без реєстрації [PERSON] , [INFO] . Зі слів матері з дитиною стосунки були доброзичливі, дружні (Т. 1 а.с.207). 26.08.2024 [PERSON] зареєструвала місце проживання за адресою: [ADDRESS] (Т. 2 а.с.189). [PERSON] зазначила, що проживає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, копія договору оренди квартири (Т. 2 а.с.57-59) надана стороною відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) не є достовірним доказом того, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки остання в судових засіданнях повідомила, що після виникнення конфліктної ситуації з батьком дитини у липні 2023 року вона тривалий час проживала в Нідерландах. Станом на 11.02.2025 приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки знаходиться в Нідерландах. [PERSON] працює в Апараті Верховної Ради України на посаді головного консультанта, його заробітна плата за період з серпня 2022 року по липень 2023 року складає 695 395,13 грн (Т. 1 а.с.19). Згідно з довідкою від 23.04.2024 вих. № 23-04-к [PERSON] працює в ТОВ «Лінжері Про» на посаді швачки виробничого відділу цеху № 2 з 10 вересня 2019 року згідно наказу про прийняття на роботу № 110-к від 09.09.2019. [PERSON] 17.04.2024 вийшла на роботу після закінчення соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віки. [PERSON] має погодинний оклад у розмірі 58,35 грн. (Т. 1 а.с. 164, 225, 226,Т. 2 а.с. 109). Разом із тим, під час розгляду справи відповідач за первісним (позивач за зустрічним позовом) пояснила, що після виникнення в липні 2023 року конфліктної ситуації з [PERSON] , вона виїхала до Нідерландів з метою заробити грошові кошти. Отже, стороною відповідача за первісним (позивача за зустрічним позовом) спростовано твердження щодо роботи в ТОВ «Лінжері Про» станом на день розгляду справи - 11.02.2024. Наданий стороною позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) висновок фахівця за результатами психодіагностичного обстеження [PERSON] , [INFO] , складений 22.02.2024 фахівцем [PERSON] , в якому зазначено про тісну, надійну прив`язаність дитини до батька, суд не бере до уваги, оскільки такий висновок складено фахівцем за зверненням батька дитини без залучення матері (Т. 2 а.с.12-30). Надані стороною відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) роздруківки листування сторін у месенджерах та роздруківки телефонних розмов, проти приєднання до справи яких не заперечувала сторона позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підтверджують наявність конфлікту у сторін щодо участі матері у вихованні дитини, існуванні перешкод у спілкуванні матері з дитиною. Разом із тим, конфлікт сторін щодо участі матері у вихованні дитини, усуненні перешкод у спілкуванні матері з дитиною є предметом іншого спору між сторонами (справа № 753/6934/24), за яким 31.01.2025 прийнято рішення судом першої інстанції, однак це рішення станом на 11.02.2025 не набрало законної сили. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходив суд. При вирішенні справи суд керується положеннями сімейного законодавства України, які визначають умови реалізації особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, та нормами міжнародного законодавства, які закріплюють основні права і свободи дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 Сімейного кодексу України визначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно положень, закріплених у статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересівдитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Разом з тим статтею 141 Сімейного кодексу України закріплене правило рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, яке є визначальним принципом регулювання особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Аналіз наведених норм права в їх сукупності дає підстави для висновку, що принцип рівності прав батьків щодо дитини є похідним від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, за обставинами справи встановлено, що з липня 2023 року дитина проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені гарні умови проживання, а батько має високий самостійний дохід, любить сина і бажає його виховувати. Між сторонами у справі виникають конфліктні ситуації, у липні 2023 року позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо відповідачки за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом), що підтверджується постановою суду від 17.07.2023 у справі № 753/11615/23. Доказів наявності у позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) психічних розладів чи шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини, суду не надано. Доказів жорстокого поводження батька з малолітньою дитиною суду не надано. Суд враховує доводи відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) про те, що через конфлікти між сторонами, батько створює перешкоди для її участі у вихованні сина, проте вказана обставина не дає підстав вважати, що він є поганим батьком, і не свідчить про неможливість виконання ним батьківських обов`язків з урахуванням того, що спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі матері у вихованні дитини шляхом встановлення графіку, розглянуто судом першої інстанції та 31.01.2025 ухвалено рішення у справі № 753/6934/24, яке станом на 11.02.2025 рішення не набрало законної сили. Суд установив, що мати теж бажає виховувати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,та на час обстеження умов проживання уповноваженими особами Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації - 15.04.2024, створила гарні умови проживання для дитини в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим суд зазначає таке. Після виникнення конфлікту з батьком дитини мати дитини тривалий час проживала в Нідерландах. Станом на день ухвалення рішення у справі мати дитини також знаходиться в Нідерландах. Щодо заяви представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним позовом) - адвоката Крушинської А.А. про врахування висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо врахування висновку про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 127/20368/21, в якому викладено такий висновок: «Під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)», суд зазначає таке. Розглядаючи справу № 753/13514/23 суд враховує висновок про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 127/20368/21, оскільки спір виник між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, батько дитини вчинив домашнє насильство щодо матері дитини та в присутності дитини, чим завдав шкоди психічному здоров`ю матері дитини. Щодо врахування висновку про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 663/724/19, в якому викладено такий висновок: «Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього сина сторін [PERSON] з матір`ю з огляду на те, що батько, хоча й належним чином займається вихованням та утриманням дитини, однак, перешкоджаючи [PERSON] у спілкуванні із сином, позбавляє його як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушує їх право на прямі контакти, що суперечить найкращим інтересам дитини.», суд зазначає таке. Розглядаючи справу № 753/13514/23 суд враховує, однак не застосовує цей висновок, оскільки сторони до виникнення спору про визначення місця проживання дитини самостійно погодили те, що дитина певний час буде проживати разом із батьком, атакож ту обставину, що ні психологічного, ні фізичного насильства щодо дитини позивач не вчиняв. Щодо врахування висновку про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19, в якому викладено такий висновок: «Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , від 11 грудня 2018 року № 1-18/1215 не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.», суд зазначає таке. Розглядаючи справу № 753/13514/23 суд не враховує висновок про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19, оскільки у справі № 753/2025/19 спір виник щодо позбавлення батьківських прав, тобто не в подібних правовідносинах. Щодо врахування висновку про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 465/6496/19, в якому викладено такий висновок: «Використання спільної фізичної опіки у цій справі спрямоване на повернення матері у життя і виховання дітей, які потребують як материнського, так і батьківського виховання, що у їх синтезі формують основу становлення дітей як повноцінних членів суспільства.», суд зазначає таке. Розглядаючи справу № 753/13514/23 суд враховує висновок про застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 465/6496/19, однак не застосовує цей висновок, оскільки у справі № 465/6496/19 справа розглядалась щодо визначення місця проживання трьох дітей різного віку, батьки дітей погоджувались на почергове визначення їх місця проживання з батьком та матір`ю, тому правовідносини у справах відрізняються. Враховуючи те, що дитина має особливості в розвитку - функціональні труднощі помірного ступеня прояву (мовленнєва функція), інтелектуальні труднощі помірного ступеня прояву, суд вважає, що зміна місця проживання малолітньої дитини може негативно вплинути на психологічний стан хлопчика, внаслідок чого можуть виникнути труднощі в усуненні його особливостей розвитку, тому найкраще відповідатиме інтересам дитини продовжити проживати разом з батьком зі звичним для нього рівнем емоційного та побутового комфорту, способом життя, який забезпечив дитині батько (відвідування садочка, корекційно-розвиткових занять). Крім того, визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, яка станом на день розгляду справи мешкає в Нідерландах, створить перешкоди батьку приймати участь у вихованні дитини, розвитку дитини та спілкуванні, оскільки через дію воєнного стану на території України, призовний вік батька, останньому заборонено виїзд за межі України. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для передачі дитини матері та покладає в обґрунтування рішення висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 17.05.2024 № 101-4456, складений з урахування пояснень матері [PERSON] , який надійшов до суду 22.05.2024, про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , який вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком як такий, що узгоджується з бажанням дитини та відповідає внутрішньому переконанню суду, яке базується на оцінці сукупності доказів щодо усіх встановлених обставин. На думку суду, таке рішення найкраще відповідає інтересам малолітньої дитини, яка залишиться проживати у звичному для нього соціальному середовищі в умовах стабільності, безпеки та встановленого способу життя, буде позбавлена негативних психоемоційних переживань, пов`язаних зі зміною місця проживання, відірваності від звичного оточення, які можуть в подальшому викликати труднощі в усуненні особливостей розвитку дитини. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє первісну позовну заяву та відмовляє у задоволенні зустрічного позову, суд стягує [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved