Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, в якому просили суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму страхового відшкодування в розмірі 11 019,00 грн., та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 23.10.2023 року о 14 год. 25 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - Відповідач) та автомобіля «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.11.2023 року по справі №752/22901/23 Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля Потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 11 019,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні, яке відбулося 13 лютого 2025 року відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 23 жовтня 2023 року о 14 год. 25 хв. поблизу будинку №54/56 по вулиці Саксаганського в місті Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів: 1. «Dacia Logan», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - Відповідач); 2. «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] (надалі - автомобіль Потерпілого), який належить ТОВ «Віннер Лізинг». Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.11.2023 року по справі №752/22901/23 Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «УСГ» та ТОВ «Віннер Лізинг». (далі - Страхувальник) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту №28-0199-00221 від 20 липня 2023 року. Згідно вказаного Договору Позивач застрахував майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов?язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] . Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 17.07.2020 року. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля Потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки у розмірі 11 019,00 гривень, що підтверджується платіжним доручення №95153 від 31.10.2023 року. Розрахунок та виплата страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] проведено на підставі: - Акту огляду пошкодженого транспортного засобу; - Рахунку №ВДиС-0056407 від 27.10.2023 року; - Страхового акту № STOKA-1000001878 від 31.10.2023 року; - Розрахунку страхового відшкодування від 31.10.2023 року. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням п. 72 висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження N3 14-176цс18) від 4 липня 2018 року відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37). Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винною у вчиненні ДТП, набрала законної сили, у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» виникло право вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що за таких обставин, відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь Позивача суму страхового відшкодування, сплаченою за Договором страхування в розмірі 11 019 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved