Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1 559 грн (тверда грошова сума з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону щомісячно) на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 14 жовтня 2014 року по 18 грудня 2018 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в період якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року (справа №752/14924/18) стягнуто з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1559,00 грн., з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 23 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач наводить правові підстави для зміни розміру аліментів, посилаючись на ст. 192 СК України, яка передбачає можливість зміни розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів. Зазначає, що розмір коштів, визначених рішенням суду для забезпечення базових потреб дитини недостатній та є занадто малим, виходячи з вартості витрат на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки, а також копії ухвали суду про відкриття провадження разом із доданою копією позовної заяви з додатками на його адресу, проте направлена судом поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2018 року (справа №752/14924/18) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1559,00 грн., з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 23.07.2018 року і до досягнення донькою повноліття. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України).Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження З матеріалів справи вбачається, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначено судом в твердій грошовій сумі 1559,00 грн. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196,00 грн. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розміру аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів. Суд погоджується із мотивами зазначеними у позовній заяві, враховуючи пріоритетність прав дитини. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved