Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У вересні 2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , у якій позивач просила суд звільнити з-під арешту нерухоме майно та скасувати заборону по типу обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 8178322, зареєстрованого: 12.11.2008 року 10:06:15 за № 8178322 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, на підставі: ухвала, б/н, 23.06.2003 року, Суд Малиновського району м.Одеси. Додаткові дані: Архівний номер: 3698956ODESSA1, Архівна дата: 23.06.2003, Дата виникнення: 23.06.2003, № реестра: 2189-2003, внутр. № оСо1583827F45C2F7F52; встановити порядок виконання рішення суду, за яким в разі набрання ним чинності, воно стане підставою для скасування вказаного арешту нерухомого майна. Зокрема, позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до договору дарування, посвідченого 18.04.2003 року Другою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-1597, позивачці на праві власності належить 331/1000 часток квартири [ADDRESS] . Право власності було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 05.06.2003 року за №456. Проте, нещодавно, у зв`язку із бажанням розпорядитися належним їй на праві власності майном, позивачці стало відомо, що на підставі ухвали Суду Малиновського району м. Одеси 23.06.2003 року на вказану вище квартиру було накладено арешт. Позивачка вказала, що після її звернення до Одеського державного нотаріального архіву нею було отримано Архівну довідку від 03.09.2024 року, якою підтверджено накладення обтяження та підтверджено відсутність відомостей про зняття арешту, до довідки було додано копію ухвали суду від 23.06.2003 року про накладення арешту. При цьому, за доводами позивачки, арешт було накладено у зв`язку із судовим спором між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , якій належало на час накладення арешту 669/100 часток квартири за адресою: [ADDRESS] . Відтак, як зазначила позивачка, суд помилково наклав обтяження на всю квартиру, порушивши її право власності на належну частку нерухомого майна, при цьому, вона не була ані стороною у справі, ані третьою особою. Як вказала позивач, сторони між якими був наявний спір померли. А тому, враховуючи те, що діючим законодавством передбачений порядок захисту прав фізичних та юридичних осіб, на майно яких було накладено арешт по справі, у якій вони не приймали участі як сторона, а саме шляхом звернення до суду з самостійним позовом про звільнення майна з під арешту. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 21.10.2024 року у справі №521/15909/24 було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. В цей же день, до Малиновського районного суду міста Одеси від позивача надійшло клопотання в порядку ст. 51 ЦПК України, у якому Пан Є.І. просила суд замінити відповідача [PERSON] на належного відповідача - Одеську міську раду; відкрити провадження у справі та призначити її до судового розгляду. Разом з тим, 25.11.2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси від позивача надійшло клопотання від 19.11.2024 року (вх. №68855), у якому позивач просила не приймати до уваги клопотання від 21.10.2024 року, та зазначила, що їй стало відомо про те, що інший співвласник квартири [PERSON] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який також прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 02.12.2024 року клопотання [PERSON] від 25.11.2024 року (вх №68855) про залучення у справі співвідповідача та витребування доказів задоволено; залучено у справі №521/15909/24 у якості співвідповідача [PERSON] , який зареєстрований: [ADDRESS] , [NUMBER] ; витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі (вул. Середньофонтанська, 19-Б, м. Одеса, 65026) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 383с/2019, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В цей же день, 02.12.2024 року до суду від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , у якій зустрічний позивач просить суд прийняти даний зустрічний позов до одночасного розгляду з первісним позовом [PERSON] про звільнення майна з-під арешту та розглянути обидва позови в одному провадженні; звільнити з під арешту нерухоме майно та скасувати заборону по типу обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 8178322, зареєстрованого: 12.11.2008 року 10:06:15 за № 8178322 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, на підставі: ухвала, б/н, 23.06.2003 року, Суд Малиновського району м.Одеси. Додаткові дані: Архівний номер: 3698956ODESSA1, Архівна дата: 23.06.2003, Дата виникнення: 23.06.2003, № реестра: 2189-2003, внутр. № оСо1583827F45C2F7F52; встановити порядок виконання рішення суду, за яким в разі набрання ним чинності, воно стане підставою для скасування вказаного арешту нерухомого майна. Зокрема, вказана вище зустрічна позовна заява аргументована тим, що [PERSON] є спадкоємцем майна свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, [PERSON] вказує, що спадщину він прийняв подавши до Приморської державної нотаріальної контори в місті Одесі заяву про прийняття спадщини. Також зазначив, що батько успадкував 669/1000 часток квартири [ADDRESS] від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проте батько не встиг за життя оформити своїх спадкових прав. Зустрічний позивач зауважив, що арешт про який йдеться в первісному позові накладений на підставі ухвали від 23.06.2003 року суду Малиновського району міста Одеси та таке обтяження перешкоджає йому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна батька, а тому він змушений в рамках первісного позову звертатися із зустрічним позовом про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2003 року. При цьому, за доводами зустрічного позивача арешт було накладено у зв`язку із судовим спором між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , якій належала на час накладання арешту 669/100 часток квартири за адресою: [ADDRESS] . 23.12.2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі надійшла спадкова справа номер 383с/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка почата 14 серпня 2019 року. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14.01.2025 року у справі №521/15909/24 було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту; зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про звільнення майна з-під арешту; здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження в загальне позовне провадження цивільної справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про звільнення майна з-під арешту та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту; призначено дату підготовчого судового засідання. Відзиву на первісний позов від первісних відповідачів до суду не надійшло, як і не надійшло відзиву на зустрічну позовну заяву від первісного позивача також не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи судом за наявними у ній матеріалами. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14.01.2025 року у справі №521/15909/24 підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) та за зустрічним позовом [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про звільнення майна з-під арешту закрите, призначено дату розгляду справи по суті позовних вимог. В судове засідання учасники справи не з`явилися, 04.02.2025 року через електронну пошту надали суду заяви (вх. №1138), у яких просила і первісні, і зустрічні вимоги задовольнити; розгляд справи проводити без їх участі. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про звільнення майна з-під арешту потребують задоволення, вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту також потребують задоволення, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом, які не заперечуються сторонами у даній справі. Так, судом у даній справі встановлено, що 18.04.2003 року за договором дарування, посвідченим Державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 331/1000 частку квартири [ADDRESS] . Право власності за позивачкою було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 05.06.2003 року за №456 стр.89 - кн. 370 пр., про що свідчить відповідний штамп на зворотньому аркуші договору дарування. 03.09.2024 року Одеським державним нотаріальним архівом на вимогу представника позивачки було надано архівну довідку №2126/0118, відповідно до якої вказано, що в матеріалах архівного фонду Першої Одеської державної нотаріальної контори міститься ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2003 року про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні; підстава: Перша ОДНК, справа №2-37, том №12 "Розпорядження по накладенню та зняттю заборон відчуження нерухомого майна" за 2003 рік; Перша ОДНК, справа №2-31, том №25 "Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно слідчими та судовими органами" за 2003 рік. Також у матеріалах справи наявна ухвала Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2003 року, відповідно до якої судом встановлено, у провадженні суду перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу і визнання права власності на 1/2 частини квартири. За вказаною ухвалою на квартиру [ADDRESS] накладено арешт; виконання ухвали покладено на Державну нотаріальну контору №1 і Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реалізації нерухомості. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.09.2024 року вбачається, що на вказану вище квартиру накладено арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 8178322, Архівний номер: 3698956ODESSA1, Архівна дата: 23.06.2003, Дата виникнення: 23.06.2003, № реестра: 2189-2003, внутр. № оСо1583827F45C2F7F52. Із свідоцтва про смерть, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 1-ЕД №414178 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 48 років. Із свідоцтва про смерть, виданого Одеським міським відділом державної актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 1-ЖД №569294 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 44 роки. Також, з ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2003 року у справі №2-3306/04, яка витребувана судом з Архіву Малиновського районного суду міста Одеси, оскільки справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу і визнання права власності на 1/2 частини квартири знищено, судом вбачається, що цивільну справу за вказаним вище позовом судом залишено без розгляду у зв`язку із неявкою сторін до судового засідання. З матеріалів спадкової справи, яка надійшла до Малиновського районного суду міста Одеси від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі №383с/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка почата 14 серпня 2019 року, судом вбачається, що 14 серпня 2019 року до Приморської державної нотаріальної контори в місті Одеси звернувся [PERSON] , [INFO] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , 1974 року народження, який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а також [PERSON] , як дружина померлого. З наявного у матеріалах справи свідоцтва про смерть [PERSON] виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №57220470 від 14.08.2019 року вбачається, що за вказаними параметрами запиту спадковому реєстрі інформація відсутня. З Витягу про реєстрацію спадковому реєстрі №5722/17-86 від 14.08.2019 року виданого Приморською державною нотаріальною конторою в місті Одесі, вбачається, що було зареєстровано спадкову справу за №64607532, номер у нотаріуса 383с/2019 після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами у даній справі спірних правовідносин матеріали цивільної справи не містять. Предметом спору у даному разі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для звільнення майна з-під арешту. Застосовані у даному разі норми права та мотиви, з яких виходить суд, приймаючи доводи позивача. Положеннями ст. 41 Конституції України гарантується право кожного володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном. Судом у даній справі встановлено, що 18.04.2003 року за договором дарування, посвідченим Державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 331/1000 частку квартири [ADDRESS] . Право власності за позивачкою було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 05.06.2003 року за №456 стр.89 - кн. 370 пр., про що свідчить відповідний штамп на зворотньому аркуші договору дарування. В подальшому, позивач з довідки від 03.09.2024 року наданої Одеським державним нотаріальним архівом дізналася, що на квартиру [ADDRESS] ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2003 року накладено арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 8178322, Архівний номер: 3698956ODESSA1, Архівна дата: 23.06.2003, Дата виникнення: 23.06.2003, № реестра: 2189-2003, внутр. № оСо1583827F45C2F7F52 в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу і визнання права власності на 1/2 частини квартири. Разом з тим, після смерті [PERSON] , яка була власником 669/1000 квартири також відкрилася спадщина, яка її сином [PERSON] також не була прийнята, у зв`язку із смертю. Відтак, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син- первісний відповідач та позивач за зустрічним позовом у даній справі [PERSON] , який також заявляє зустрічні позовні вимоги до [PERSON] про зняття арешту з майна, накладеного ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.06.2003 року в рамках справи №2-3306/04. Вирішуючи і первісні, і зустрічні позовні вимоги по суті таких вимог суд зазначає, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що сторони у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу і визнання права власності на 1/2 частини квартири - померли. Водночас, з ухвали Малиновського районного суду міста Одеси, яка витребувана судом з Архіву Малиновського районного суду міста Одеси, оскільки справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу і визнання права власності на 1/2 частини квартири знищено, судом вбачається, що цивільну справу за вказаним вище позовом судом залишено без розгляду у зв`язку із неявкою сторін до судового засідання. Об`єднана Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2022 року у справі № 725/7187/19 дійшла висновку про те, що оцінюючи обраний позивачем спосіб захисту, потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Застосування способу захисту права чи інтересу не має відбуватися шляхом порушення прав та/або інтересів інших суб`єктів приватних відносин. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, є способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову). Для приватного\~права апріорі\~притаманна така\~засада,\~як розумність.\~Розумність характерна\~як для\~оцінки /\~врахування поведінки\~учасників цивільного\~обороту,\~тлумачення матеріальних\~приватноправових норм,\~що здійснюється\~при вирішенні\~спорів,\~так і\~для тлумачення\~процесуальних норм. Відтак, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку порушується право власності і первісного позивача на належне їй майно, яке обтяжене арештом, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, і зустрічного позивача, оскільки останній не може реалізувати належне йому право на отримання після смерті батька спадщини у вигляді 669/1000 частки обтяженої квартири. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, також і з огляду на те, що позов, у зв`язку із яким таке обтяження на майно було накладене - залишено без розгляду, а тому право первісного позивача і зустрічного позивача підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб.

Outcome: approved