Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач - АТ «Юнекс Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи тим, що 25.11.2023 року [PERSON] звернулась до АТ «Юнекс Банк» з Анкетою-Заявою [NUMBER].UAH. Відповідно до підписаної Анкети-Заяви [NUMBER].UAH, відповідачка підтвердила, що ознайомилася і погодилася з публічною пропозицією позивача на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідачка отримала банківську платіжну картку та надала розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідачка підписала кваліфікованим електронним підписом кредитний договір, таким чином акцептувала та приєдналась до Публічної пропозиції позивача на укладення договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднені на офіційній інтернет сторінці Банку. 25.11.2023 року по укладенні Анкети-Заяви № [NUMBER].UAH Банк встановив початковий ліміт овердрафта, надав Позичальнику грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% (протягом пільгового періоду, згідно ДКБО розділ 1: (до 62 днів, з першого дня виникнення заборгованості місяця, в якому виникла заборгованість, до останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем виникнення заборгованості, за умови, що в останній робочий день місяця відбудеться повне погашення у повній сумі загальної заборгованості за Кредитною лінією (зокрема заборгованості по кредиту, процентів за його користування та інших платежів, передбаченим цим Договором та Тарифами Банку)) поза Пільгового періоду - 52% та при перевищенні витратного ліміту (несанкціонований офердрафт) 60%, зі строком дії кредитного ліміту - 12 календарних місяців із можливою наступною автоматичною пролонгацією на той самий строк необмежену кількість разів. Відповідачка не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору та Правил. Станом на 07 жовтня 2024 року загальна заборгованість [PERSON] перед АТ «ЮНЕКС БАНК» складає: 22 595,57 грн. у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 18 561,07 грн.; сума заборгованості за процентами складає 4 034,50 грн., а відтак позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість та сплачений ними судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2024 у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка по справі повідомлялась судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштове відправлення повернулось з відміткою «за закінченням терміну зберігання.». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.11.2023 року [PERSON] звернулась до АТ «Юнекс Банк» з Анкетою-Заявою [NUMBER].UAH. Відповідно до підписаної Анкети-Заяви [NUMBER].UAH відповідачка підтвердила, що ознайомилася і погодилася з публічною пропозицією позивача на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідачка отримала банківську платіжну картку та надала розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19 Відповідачка підписала кваліфікованим електронним підписом кредитний договір, таким чином акцептувала та приєдналась до Публічної пропозиції позивача на укладення договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднені на офіційній інтернет сторінці Банку. Підписання договору кваліфікованим електронним підписом є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування. 25.11.2023 року по укладенні Анкети-Заяви № [NUMBER].UAH Банк встановив відповідачці початковий ліміт овердрафта та надав позичальниці грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% (протягом пільгового періоду, згідно ДКБО розділ 1: (до 62 днів, з першого дня виникнення заборгованості місяця, в якому виникла заборгованість, до останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем виникнення заборгованості, за умови, що в останній робочий день місяця відбудеться повне погашення у повній сумі загальної заборгованості за Кредитною лінією (зокрема заборгованості по кредиту, процентів за його користування та інших платежів, передбаченим цим Договором та Тарифами Банку)) поза Пільгового періоду - 52% та при перевищенні витратного ліміту (несанкціонований офердрафт) 60%, зі строком дії кредитного ліміту - 12 календарних місяців із можливою наступною автоматичною пролонгацією на той самий строк необмежену кількість разів. Таким чином, позивачем виконані умови договору, а саме відповідачці було надано кредитні кошти, у свою чергу позичальниця зобов`язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з договором. Згідно розрахунку заборгованості станом на 07.10.2024 року борг [PERSON] перед позивачем становить 22 595,57 грн. у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 18 561,07 грн.; сума заборгованості за процентами складає 4 034,50 грн.. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідачка порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідачка не скористалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України, та не подала до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідачки заборгованості за договором в розмірі 22 595,57 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду у розмірі 2 422,40 грн..

Outcome: approved