Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

14 серпня 2024 року представник позивача, адвокат Філоненко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі частини від всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . В обґрунтуванні позову посилається на те, що 10 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 08 травня 2019 року рішенням Світловодського міськрайонного суду шлюб між подружжям розірвано. Колишнє подружжя проживає окремо. Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає та перебуває на утриманні [PERSON] . Позивачка самостійно займається вихованням сина, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, лікування, матеріально забезпечує, створює всі умови для повноцінного розвитку дитини. Починаючи з 2013 року [PERSON] не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його. Так, відповідач проживає окремо, жодного разу не зателефонував, не проявив бажання хоча б поцікавитися життям сина. Отже, [PERSON] повністю ігнорує факт спорідненості з дитиною, умисно та свідомо ухиляється від свого батьківського обов`язку щодо неї, як духовного розвитку та батьківського піклування так і матеріального забезпечення. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подав. Ухвалою про витребування доказів від 17 жовтня 2024 року за клопотанням представника позивача зобов`язано ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області подати до суду інформацію з інформаційно-пошукової системи МВС - база «Армор» стосовно того чи перебуває [PERSON] , [INFO] , в розшуку по будь-якому кримінальному провадженні. Якщо так, то з якого часу та яким правоохоронним органом. Вказана ухвала виконана 14 листопада 2024 року. Ухвалою від 28 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові. Пояснила, що жодним чином не протидіє спілкуванню батька із дитиною, але такого бажання у [PERSON] не було ніколи і немає. Дитина батька навіть не пам`ятає. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Представник третьої особи Потаніна О.П. 04 листопада 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд, на підставі ст.218 Сімейного кодексу України, вислухав думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , який має повних 12 років. [PERSON] пояснив, що навчається в 6 класі ліцею «Перспектива». З батьком не спілкується взагалі, оскільки останній ніколи не цікавився його життям, не виявляв бажання спілкуватися з ним. Пояснив, що батька свого не знає і не пам`ятає. Заслухавши позивача, з`ясувавши думку малолітньої дитини, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11) Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 08 травня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.17,18) З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що [PERSON] після реєстрації 28 вересня 2019 року шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ».(а.с.9) На даний час дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 491 про склад сім`ї від 16 квітня 2024 року.(а.с.13) Відповідно до довідки КЗ «Ліцей «Перспектива» від 18 квітня 2024 року судом встановлено, що [PERSON] навчається в ліцеї «Перспектива», батько - [PERSON] протягом 2023-2024 років не приймав участі в освітньому процесі дитини. (а.с.14) Згідно акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні неповнолітнього [PERSON] не приймав, за вказаною адресою відповідача мешканці будинку ніколи не бачили.(а.с.16) Згідно відповіді відділення поліції № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 12 листопада 2024 року встановлено, що [PERSON] перебував та перебуває у розшуку.(а.с.49) Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування Світловодської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] .(а.с.42-45) Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо свого сина, а саме не приймає участі у його вихованні та навчанні, не цікавиться станом його здоров`я та не проявляє батьківської турботи, з сином не спілкується, матеріальної допомоги на утримання не надає. Тому суд вважає, що наведені факти в сукупності свідчать, що [PERSON] як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких підстав, суд приходить до висновку, що в суді знайшли своє підтвердження вимоги позивача і відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , а тому є всі підстави для того, щоб позбавити його батьківських прав відносно даної дитини, у відповідності до вимог ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 того ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною особою, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позов подано до суду 14 серпня 2024 року, аліменти необхідно стягувати з вказаної дати. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати у справі, що складаються із сплати судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved