Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 146 744, 48 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.09.2016 між позивачем та відповідачем було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної лінії №С03.190.73380 (далі - кредитний договір). Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн, зі сплатою 48% річних. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого станом утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 ЦПК України. Відповідачем не подано відзив на позов, який би містив заперечення на нього. 15 січня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представником позивача разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просить позовну заяву задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що представник позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд установив, 16.09.2016 між сторонами укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С03.190.73380. Відповідно до умов договору максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн, відповідачу на момент укладання договору встановлений доступний ліміт кредитної лінії 15000,00 грн, процентна ставка за користування коштами становить 48.0000% річних, строком на 12 місяців. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Позивачем 04.09.2024 було направлено лист вимогу №12.4.2/С03.190.73380 на адресу проживання відповідача про усунення порушених кредитних зобов'язань. Згідно вимоги банк просить погасити суму заборговності у розмір 146744,48 грн, з яких - 63583,40 грн - основний борг, 2429,23 грн - прострочений борг, 77701,85 грн - прострочені проценти, 3030,00 грн - строкові проценти. Оскільки умовами договору процентна ставка становить 48,0000% річних за користування кредитними коштами, враховуючи надану позивачем виписку по рахунку відповідача станом на 14.11.2024 , суд вважає доведеним, що заборгованість відповідача становить у розмірі 66 012,63 грн - заборгованість за тілом кредиту, та 77701,85 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Щодо строкових процентів на суму 3030,00 грн, оскільки доказів щодо умов нарахування таких відсотків відповідачу стороною позивача суду не надано, у цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 66012,63 грн заборгованість за тілом кредиту, 77701,85 грн заборгованість за нарахованими відсотками, а всього у розмірі 143 714,48 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2967,44 грн.

Outcome: partial