Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі відповідач), третя особа: приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Марчук Тетяна Сергіївна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,269 га, яка розташована по [ADDRESS] , а також житловий будинок за тією ж адресою. Вона є єдиною спадкоємицею. 05.11.2024 року вона звернулася до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав та отримала відмову у зв`язку з тим, що вона пропустила визначений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Щодо поважності пропуску строку, позивач посилалася на те, що вона має проблеми зі здоров`ям, а саме: атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2-3 ступеня, інсулінорезистентність, у зв`язку з цим змушена постійно лікуватися та приймати медикаментозні препарати, а також перебувала під постійним наглядом лікаря, через що не могла займатися питаннями оформлення спадщини через поганий стан здоров`я. Також посилалася на віддаленість від її місця проживання та місцем знаходження спадкового майна, також, що вона працює на державній службі та через особливості роботи не могла відлучатися, а також на те, що через необізнаність у законодавстві вважала, якщо у неї знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому вона зможе у будь-який час звернутися до нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата. Таким чином позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому, позивач просила суд: визначити їй додатковий строк терміном три місяці, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 24.12.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2025 року. Також вказаною ухвалою встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі п`ятиденний строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву. Ухвалою суду від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2025 року. У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог, які просила задовольнити. Відповідач згідно поданого клопотання просив розглянути справу за відсутності представника, за наявними у справі матеріалами. Третя особа згідно поданого клопотання просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). [INFO] помер брат позивачки [PERSON] (а.с. 28). Факт родинних відносин підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , відомостями з паспорту позивачки про зміну прізвища після одруження (а.с. 18-20, 29-31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,269 га, яка розташована по [ADDRESS] , а також житловий будинок за тією ж адресою (а.с. 7-8, 13-17). Згідно довідки Бишівської сільської ради №376 від 01.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований з 17.03.1979 р. до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 12). 05.11.2024 року позивач звернулася до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. Проте приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Марчук Тетяна Сергіївна своєю постановою від 05.11.2024 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що позивач вважається такою, що спадщину після смерті брата, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1269 ЦК України не прийняла (а.с. 23-26). Також із вказаної постанови вбачається, що спадкоємці першої черги відсутні. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом другої черги після смерті [PERSON] . Щодо поважності з яких позивач пропустила строк подачі заяви до нотаріуса, судом встановлено наступне. Строк подачі до нотаріуса заяви після смерті [INFO] [PERSON] становив з 23.02.2024 року по [INFO] . Щодо поважності пропуску строку, позивач посилалася на те, що вона має проблеми зі здоров`ям, а саме: атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2-3 ступеня, інсулінорезистентність, у зв`язку з цим вона змушена постійно лікуватися та приймати медикаментозні препарати, а також перебувала під постійним наглядом лікаря, через що не могла займатися питаннями оформлення спадщини через поганий стан здоров`я. Крім того, посилалася на віддаленість від її місця проживання та місцем знаходження спадкового майна, а також, що вона працює на державній службі та через особливості роботи не могла відлучатися. На підтвердження факту наявності захворювань та перебування на лікуванні позивач подала консультативні заключення від 14.05.2024 року, 28.09.2024 року (79, 80, 82). Також позивач подала довідку з місця роботи (а.с. 11). Тож, суд приймає вказані причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та вважає їх поважними. Щодо необізнаності у законодавстві, суд не приймає таку причину, оскільки вона не відноситься до поважних. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Проаналізувавши встановлені\~обставини у\~справі,\~оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності\~та наведені\~позивачем причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~суд вважає\~їх поважними,\~факт пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~не є\~підставою для\~усунення від\~спадкування,\~тому суд\~приходить до\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню. Також слід зазначити, що визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті брата не порушить прав жодних третіх осіб, оскільки інших спадкоємців, які прийняли спадщину до майна померлого ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved