Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача Білецької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , якому належав будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , постановою нотаріуса їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві. Відтак позивач просить визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи № 171/2022 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 14.11.2024 судом зареєстровано копію матеріалів спадкової справи №171/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] надану Тернопільською районною державною нотаріальною конторою на запит суду. 17.01.2025 протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області постановленою в судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Білецької сільської ради в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Додатково зазначив, що на земельній ділянці за кадастровим номером 6125281900:02:001:1342 розташований лише один будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Крім того, у підготовчому судовому засіданні представник Білецької сільської ради Ящук Б.П. суду пояснила, що Білецька сільська рада не заперечує з приводу задоволення позову. Водночас розбіжності у номері спірного житлового будинку зумовлені тим, що власники сусідніх будинку змінювали та присвоювали своїм будинкам адреси, внаслідок чого змінювався номер житлового будинку належного померлому [INFO] [PERSON] . У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази подані учасниками та витребувану судом копію спадкової справи №171/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке: Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 14.10.1977 Рудківською сільською радою Борщівського району, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюбу 14.10.1977, про що складено актовий запис № 35. Рішенням Великоглибочецької сільської ради народних депутатів від 17.07.1992, у відповідності до генерального плану забудови виділено [PERSON] земельну ділянку в кількості 0,15 га та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній земельній ділянці. 23.03.1993 Тернопільською районною державною адміністрацією було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, індивідуального забудівника [PERSON] в с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, площею 0,158 га, дозвіл на будівництво дозволено на підставі Розпорядження адміністрації № 364 від 12.11.1992. Відповідно до паспорту на забудову садиби в сільських населених пунктах України в с. В. Глибочок, забудівнику [PERSON] , на підставі розпорядження Тернопільської райдержадміністрації від 12.11.1992 № 364 дозволено забудову земельної ділянки в с. В. Глибочок, Тернопільського району Тернопільської області, площею 0,158 га, яка виділена [PERSON] на підставі рішення сільської ради від 17.07.1992, на які належить збудувати житловий будинок на 4 кімнати, з житловою площею 57,7 кв.м., будівельним об`єктом 496,8 куб. м., господарський будинок розміром № 12.0*5.0. Початок будівництва 12.11.1992, кінець будівництва 12.11.1995. Згідно з довідкою виданою виконкомом Великоглибочецької сільської ради народних депутатів № 711 від 17.09.1992, [PERSON] , 1956 року народження, дійсно проживає в с. Великий Глибочок, склад сім`ї якого складається із дружини [PERSON] , 1961 року народження. [PERSON] помер [INFO] в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16.11.2021 Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 26.04.2022 [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. 14.09.2023 видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 2-838 на земельну ділянку, площею 0,1581\~га, кадастровий номер 6125281900:02:001:1342, яка розташована на території с.\~Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . Як слідує з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №346528130 від 14.09.2023, земельна ділянка, площею 0,1581\~га, кадастровий номер 6125281900:02:001:1342, яка розташована на території с.\~Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до рішенням виконавчого комітету Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 282 від 25.09.2023 та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 05.10.2023, об`єкту будівництва, розташованому на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1581 кадастровий 6125281900:02:001:1342, яка належить [PERSON] , присвоєно адресу [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки №345 про технічний стан нерухомого майна від 28.03.2024 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Дозвільні документи на будівництво житлового будинку з терасою літ. «А», господарської будівлі з підвалом літ. «Г» не надано. Також, відповідно до Інформаційної довідки №314 від 28.03.2024 виданої 28.03.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] в бюро не проведено. Відповідно до довідки № 453 від 07.10.2024 виданої Великоглибочецьким старостинським округом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в будинковолодінні, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] за наявними даними сільської ради на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , окрім померлого була зареєстрована і проживала дружина [PERSON] , 1961 року народження. Як слідує із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 26.03.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] , будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , побудований у 1995 році, та має загальну площу 44,4 кв.м., житлову 33,7 кв.м., допоміжну 10,7 кв.м. Обліковою картою об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] встановлено, що головою домогосподарства є [PERSON] , [INFO] , а членом домогосподарства з реєстрацією місця проживання [PERSON] , [INFO] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори № 500/02-31 від 18.06.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа про належність даного майна спадкодавцеві. Як вбачається із довідки № 592 від 06.12.2024 виданої Великоглибочецьким старостинським округом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] була зареєстрована в житловому будинку в [ADDRESS] разом з чоловіком, [PERSON] , який помер [INFO] . В погосподарській книзі Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради цей будинок записаний за адресою [ADDRESS] . Виконкомом Білецької сільської ради цьому ж будинку зараз присвоєна нова адреса: [ADDRESS] , оскільки попередні адреси неправильні. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. ч. 1, 2 ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом подання до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини № 322 від 26.04.2022. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 557/1209/16-ц, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18. Так само у листі Вищого господарського суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. З огляду на викладене, судом встановлено що [PERSON] , який помер [INFO] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , однак останній за життя не здійснив державну реєстрацію свого права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відтак судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , має право на спадкування житлового будинку [ADDRESS] , проте позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на вказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації за спадкодавцем, на вказаний будинок. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , як спадкоємця майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Тернополі.

Outcome: approved