Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань по сплаті коштів за надані послуги з газопостачання, в зв`язку з чим порушує питання про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 17\~428 грн. 27 коп. та понесених судових витрат. Представник позивача 08 жовтня 2024 року, 12 грудня 2024 року та 15 січня 2025 року подавала заяви про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 06 лютого 2025 року представник позивача подала клопотання про відкладення розгляду справи з метою витребування додаткових доказів та підготовки клопотання про заміну неналежного відповідача. При цьому, суд звертає увагу на те, що провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відкрито ухвалою суду 30 серпня 2024 року, коли сама справа призначалася до розгляду 5 разів, зокрема: 08 жовтня 2024 року, 11 листопада 2024 року, 12 грудня 2024 року, 15 січня 2025 року та 06 лютого 2024 року. У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав. Відтак, оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст.\~223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли представником позивача процесуальний строк для подачі інших доказів і клопотання про заміну неналежного відповідача належним пропущено, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у відсутність сторін в заочному порядку. При цьому, позивач не позбавлений права в будь-який час пред`явити самостійний позов до належного відповідача в передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації надає послуги з постачання природного газу в Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу серія АЕ №299021 виданої 01 липня 2015 року постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року в будинку [ADDRESS] , в тому числі і в будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» BP №329-VIII від 09 квітня 2015 року НКРЕКП постановою №2496 від 30 вересня 2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №382/27827 (далі-Правила). Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об?єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов?язками, останній у установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до умов зазначеного Договору, ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» надсилав заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам персоніфікованими даними щодо споживача та його об?єкта за формою, встановленою додатком № 1 до Договору постачання, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком № 2 до Договору постачання. Підтвердження (акцептування) приєднання споживача до умов Договору постачання є підписання споживачем та повернутий на адресу ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» одного екземпляру заяви-приєднання. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання - фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є оплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов?язками, яким є ТОВ «Київоблгаз Збут» - факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 (далі - Правила), що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник газу. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов?язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання з іншим постачальником, споживач не має право споживати природний газ з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об?єкт. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що згідно з листа Комунального підприємства «Вишгородського бюро технічної інвентаризації» №100 від 24 січня 2025 року право власності на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 22 травня 2006 року, №5155, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Голуб Л.А. Як вбачається з даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 16 серпня 2024 року та листа Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №03-11/2404 від 22 серпня 2024 року, відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] у Київській області, в тому числі у Вишгородському районі відсутні. У той же час згідно матеріалів справи вбачається, що заборгованість за оплату послуг з постачання газу в будинку [ADDRESS] виникла за період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2023 року і складає 17\~428 грн. 27 коп. В той же час будь-які належні, допустимі і достатні докази про те, що відповідач є або був споживачем комунальних послуг з газопостачання, які надаються позивачем в будинку за вказаною адресою (тобто є власником, наймачем, мешканцем чи іншим володільцем цього будинку) за період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2023 року в матеріалах справи відсутні. Зі справи встановлено, що місце проживання відповідача у вказаному будинку не зареєстровано, доказів його фактично проживання у в ньому або наявності в нього права власності на будинок суду не надано. Договір постачання природного газу побутовим споживачем в будинку [ADDRESS] в матеріалах справи відсутній. Відтак, позивачем в суді не доведено, що [PERSON] є споживачем послуг, які надавалися позивачем у вказаному будинку за період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2023 року. Самі тільки відомості у фінансовому стані абонента про те, що особовий рахунок № [NUMBER] оформлено на [PERSON] , не є належними, допустимими і достатніми доказами того, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання у вказаному будинку в зазначений період. Не доведено в суді й того, що саме [PERSON] здійснив оплату рахунку постачальника за поставку природного газу в грудні 2021 року та у січні - лютому 2022 року, в розумінні зазначених вище вимог Закону. Реєстр оплат про ці відомості не є належним, допустимим і достатнім доказом здійснення оплати відповідачем [PERSON] . Відповідні платіжні документи, первинні дані бухгалтерського обліку про ці обставини суду не надано Отже, підстав для покладення на відповідача цивільної відповідальності по стягненню заборгованості за комунальні послуги в суді не доведено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний позов є недоведеним і таким, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed