Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на частку житлового будинку, у якій прохає суд визнати житловий будинок спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на частину житлового будинку загальною площею 57,2 кв.м, житловою площею 42,0 кв.м з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким перебувала двічі у зареєстрованому шлюбі. Спадкоємцями після смерті чоловіка є позивач та його сини [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] .. Відповідачі по даній справі [PERSON] та [PERSON] , спадщину прийняли у встановленому законом порядку, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За час подружнього життя із спадкодавцем, ними був придбаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2003 року, право власності на який зареєстровано за [PERSON] , в КП «БТІ» м. Красноармійська від 17.08.2004 року. Звернувшись до нотаріуса з наміром скласти заповіт на належну їй частку зазначеного будинку, вона дізналась, що єдиним власником житлового будинку є її померлий чоловік, тому було рекомендовано звернутися до суду. За свого життя спадкодавець поділ майна після розірвання шлюбу не здійснював, у зв`язку з викладеним, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у загальному порядку, і захистити їх може лише в судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст.\~280\~ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.09.1988 року, [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] після зміни) зареєстрували шлюб 10.09.1988 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 434, який розірвано 12.11.1993 року відділом запису актів цивільного стану м. Красноармійська Донецької області, актовий запис №422.(а.с. 9-10). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.06.1995 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували повторно шлюб 08.06.1995 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 187(а.с.11). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 12.08.1989 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.06.1995 року, де вказано \~Батько [PERSON] , мати [PERSON] )(а.с.14-15). Під час перебування у шлюбі ними був придбаний житловий будинок на 90% готовності за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області, реєстровий номер №2912. 16.06.2004 року актом Державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, вирішено: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , готовий до вводу в експлуатацію(а.с.19). Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2004 року, [PERSON] на праві приватної власності (частка 1/1) належить житловий будинок\~загальною площею\~57,2\~кв.м.,\~житловою площею\~42,0\~кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; підстава виникнення права власності рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради №364 від 28.07.2004(а.с. 21). 24.10.2017 згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано(а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1037, видане 30.08.2021 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)(а.с. 13). На день смерті спадкодавець був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 93/2021, відкритої після смерті [PERSON] , спадщину прийняли : [PERSON] та [PERSON] .. Крім того, позивачка вказує, що у спадкодавця [PERSON] від фактичних шлюбних відносин з [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , тобто спадкоємцями першої черги є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] . Позивачка вважає, що також має право на частку у майні спільної власності, оскільки вказаний житловий будинок був придбаний у період перебування у шлюбу, а отже є майном, набутим подружжям за час шлюбу на підставі ст..ст.69,70 СК України. Згідно довідки виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Донецької області №13498 від 29.10.2021 року, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 15.09.2004 року по теперішній час.(а.с. 26). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі в частині виникнення права спільної сумісної власності подружжя, регулюються СК України, зокрема, ст.60, якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 та 2 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Такими об`єктами є : заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Як зазначено у ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкоємців у справі спільної сумісної власності. Згідно п.4.24 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012№ 296/5 при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя (колишнього подружжя), повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя (колишній з подружжя), який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя). За наявності другого з подружжя (колишнього з подружжя) нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , набув статусу спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , та який помер [INFO] , оскільки був придбаний та добудований в період зареєстрованого шлюбу, жодних доказів того, що зазначений житловий будинок був придбаний за особисті кошти померлого, суду надано не було, тому даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя та за позивачем слід визнати право власності на частку даного будинку, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved