Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

26.12.2024 ТзОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором (офертою) №16.11.2023-010000991 від 16.11.2023 року у розмірі 17 875,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.10.2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №16.11.2023-010000991. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала від ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти в розмірі 13 000,00 грн. на строк 28 днів, зі сплатою процентної ставки у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія , пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та становить 1 950,00грн. В подальшому, даний кредитний договір №12.10.2023-100002985 від 12.10.2023 було переоформлено шляхом укладення 16.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №16.11.2023-010000991 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Внаслідок такого правочину, правовідносини між кредитодавцем та позичальником, у тому числі розмір процентів та період їх нарахування, визначаються умовами останнього Кредитного договору. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Зі сплатою процентної ставки у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія , пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та становить 1 875,00грн. ТзОВ «Споживчий кредит» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідачка, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 13.12.2023 року становить 17 875,00 грн. та складається з 12 500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 3500,00грн. - заборгованість за процентами та 1 875,00грн. - комісія. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 27.12.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 09.01.2025 р. представник відповідачки [PERSON] адвокат Паращак В.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зіслався на те, що відповідачка не може стверджувати, що їй надавалась саме така сума кредиту. Вона не отримувала жодні послуги, за які би могла нараховуватись комісія за обслуговування кредитної заборгованості. 14.01.2025 ТзОВ «Споживчий центр» подав відповідь на відзив, в якому позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 12.10.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань шляхом укладення кредитного договору (оферти), який підписано одноразовим ідентифікатором Т193 заявку кредитного договору № 12.10.2023-100002985 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 13 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 12.10.2023, строком на 28 днів, з кінцевим терміном повернення 08.11.2023. Згідно з п.7 вказаної заявки до договору Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, п.12 неустойка 130,00грн. в день нараховується за кожен день невиконання зобов`язання. В подальшому, даний кредитний договір №12.10.2023-100002985 від 12.10.2023 було переоформлено шляхом укладення 16.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №16.11.2023-010000991 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Внаслідок такого правочину, правовідносини між кредитодавцем та позичальником, у тому числі розмір процентів та період їх нарахування, визначаються умовами останнього Кредитного договору. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Зі сплатою процентної ставки у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія , пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та становить 1 875,00грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що товариство виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а остання користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість. Розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування ним суд визнає обґрунтованим. Суд відхиляє заперечення відповідачки про відсутність доказів укладення кредитного договору та отримання коштів від позивача, як безпідставні. Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 875,00 грн, яка визначена умовами кредитного договору, і є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, суд покликається на таке. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15. За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1 875,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати [PERSON] боржником за цим платежем. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають 12 500,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 3 500,00 грн. сума за відсотками. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial