Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

27 липня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2023 року цивільну справу № 753/12878/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 31 липня 2023 року. Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 23 грудня 2024 року судом було ухвалено рішення у зазначеній справі, яким у задоволенні позовних вимог було відмовлено. 30 грудня 2024 року до суду від адвоката Оприсняка Б.Р., який діє в інтересах [PERSON] , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу . Заява аргументована тим, що рішенням суду від 23 грудня 2024 року позовні вимоги АТ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованостібули залишені без задоволення. А тому представник відповідача просить суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу, які поніс відповідач у зв`язку з розглядом справи, які становлять 15 000,00 грн. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22 січня 2025 року справу було передано до провадження судді Шаповалової К.В. Ухвалою суду від 24 січня 2025 року заяву було прийнято судом до розгляду. Заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення від позивача до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить наступного висновку. 27 липня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 88159, 29 грн. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року, яке було ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, позовні вимоги позивача були залишені без задоволення. 30 грудня 2024 року представник позивача подав заяву у якій просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом АТ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача у заявах по суті справи просив стягнути судові витрати з позивача. Сама заява про ухвалення додаткового рішення представником відповідача була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України, з урахуванням того, що рішення ухвалювалось у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та з огляду на дату отримання стороною у справі копії відповідного рішення. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заяви про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, адвокат надав суду копію договору про надання правової допомоги № 1/0123-Ф від 31 травня 2023 року, укладеного між АБ «Оприсняк» та [PERSON] ; копію додатку № 2 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 28 вересня 2023 року, з якого вбачається, що вартість послуг за договором складає 15000,00 грн, клієнт сплачує погоджену вартість послуг у наступному порядку: 50% вартості послуг (7500,00 грн) - протягом 5-ти робочих днів з дати подання відзиву на позов, 50% вартості послуг (7500,00 грн) - протягом 5-ти днів з дати ухвалення судом рішення, яким буде завершено розгляд справи № 753/12878/23; копію акту №5 прийому-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 26 грудня 2024 року, у якому зазначено, що вартість послуг складає 15000,00 грн; копії рахунків-фактур від 11 жовтня 2023 року на суму 7500,00 грн, та від 26 грудня 2024 року на суму 7500,00 грн; копію платіжного доручення від 11 жовтня 2023 року на суму 7500,00 грн (призначення платежу: послуги правничої допомоги у справі №753/12878/23); копію платіжної інструкції від 30 грудня 2024 року на суму 7500,00 грн призначення платежу: послуги правничої допомоги у справі №753/12878/23); Отже, представником відповідача надано суду докази щодо витрат понесених відповідачемна правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн є завищеними. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих адвокатом послуг, зважаючи на предмет спору в даній справі, зважаючи на те, що зміст відзиву на позов фактично дублював поданий адвокатом в інтересах відповідача позов у справі № 753/12781/23 до ухвалення рішення в якому, зупинялось провадження у цій справі, що, відповідно не потребувало для адвоката значного часу для складання такого відзиву, з урахуванням того, що розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд дійшов до висновку, що заявлені представником відповідача витрати не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення правничої допомоги у розмірі 7500,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial