Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

18.06.2024 [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на території Держави Ізраїль, протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є онуком [PERSON] , [INFO] , який з 2001 року проживав у Державі Ізраїль, а [INFO] помер. Оскільки близьких родичів чи знайомих у Державі Ізраїль у нього не було, тому про смерть діда він дізнався не відразу, певний час думав, що дід перебуває на відпочинку або лікуванні, тому не відповідає на телефонні дзвінки. Згодом, турбуючись про долю діда, він намагався отримати інформацію про його місце перебування. Так як [PERSON] був особою похилого віку, то у нього закралася думка, що дід міг померти, тому 26.05.2021 він звернувся до Департаменту консульської служби МЗС України із анкетою про витребування свідоцтва про смерть [PERSON] . Листом від 28.10.2021 МЗС повідомило, що документи, що видаються МВС Держави Ізраїль на підтвердження факту реєстрації актів цивільного стану, у т.ч. смерті, можуть витребовуватися їх родичами виключно через дипломатичні представництва (консульські установи) Держави Ізраїль за кордоном або за допомогою ізраїльських адвокатів. 08.11.2021 він звернувся до Посольства Ізраїлю в Україні із клопотанням посприяти в отриманні інформації про [PERSON] , а у випадку підтвердження інформації про його смерть, витребувати свідоцтво про смерть. Посольство Ізраїлю в Україні у листі від 29.11.2021 повідомило про неможливість надання запитуваної інформації у зв`язку з її конфіденційністю. Отримання інформації від офіційних органів ускладнювалося тим, що Україна та Держава Ізраїль не мають юридично закріплених домовленостей про правову допомогу у цивільних справах, у рамках яких була б можливість надіслати звернення щодо витребування свідоцтва про смерть. Починаючи з грудня 2021 року, через адвоката, він звертався до правників Держави Ізраїль щодо отримання інформації про діда. Із листування з адвокатами він довідався про факт його смерті. Отримання свідоцтва про смерть ускладнювалося відсутністю посвідчення особи (теудат-зеут) [PERSON] , фінансовими труднощами та воєнним станом, тому лише у березні 2024 року йому вдалося отримати через адвоката Держави Ізраїль офіційний документ - свідоцтво про смерть діда. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку в квартирі [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому 20.03.1996. Оскільки, звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини можливе лише при пред`явленні свідоцтва про смерть з перекладом та апостилем, тому лише 07.05.2024, після отримання свідоцтва про смерть з проставленим апостилем та перекладом на українську мову, він звернувся до Першої черкаської нотаріальної контори із заявою про прийнятої спадщини за законом, що залишилася після смерті [PERSON] . Втім, постановою від 08.05.2024 нотаріусом Першої черкаської нотаріальної контори йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Вважає, що у нього - [PERSON] , існували об`єктивні та істотні перешкоди, через які він не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини, тому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 09.10.2024 від представника відповідача - за довіреністю Кирмана В.О. надійшли письмові пояснення, в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що його не звернення до нотаріуса для прийняття спадщини в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк. 17.10.2024 від позивача надійшли пояснення ,в яких останній наголошував, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин, а саме внаслідок тривалого отримання апостильованого свідоцтва про смерть [PERSON] . Компетентним органом Держави Ізраїль свідоцтво про смерть було видане 01.04.2024. 31.10.2024 від представника позивача - адвоката Витріщак Т.І. надійшли письмові пояснення, в яких просила визнати причини пропуску на прийняття спадщини поважними , зважаючи на об`єктивні труднощі в отриманні інформації про смерть діда позивача та апостильованого свідоцтва про його смерть. 01.11.2024 року представник відповідача - за довіреністю Кирман В.О. надіслав додаткові пояснення, в яких звертав увагу суду, що позивач та його представник почали здійснювати відповідні дії щодо отримання інформації про місцеперебування [PERSON] та його стан в жовтні/листопаді 2021 року (через 2,5 роки після смерті [PERSON] ). Зазначив, що кінцевий 6-місячний термін подачі позивачем заяви до нотаріуса після смерті діда закінчився 26.09.2019 року, тому вважає, що звертаючись з даним позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що його незвернення до нотаріуса для прийняття спадщини в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилається, як на підставу своїх вимог. 19.11.2024 року від представника відповідача Кирмана В.О. надійшло клопотання про витребування матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] 11.12.2024 року від представника позивача - адвоката Джирми А.В. надійшло клопотання про витребування в Першій державній нотаріальні конторі копію відмовних матеріалів сформованих на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] . Також, 11.12.2024 від адвоката Джирми А.В. надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій остання просила суд визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті діда та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини протягом 3 (трьох) календарних місяців з дня набрання судового рішення законної сили. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2024 року було витребувано у Першої черкаської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 20.12.2024 року від Першої черкаської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника - адвоката Джирми А.В. надійшла заява, в якій остання просила розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача - за довіреністю Кирман В.О. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник - [PERSON] є онуком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Тель-Авів-Яффо (Держава Ізраїль), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про смерть, виданим 01.04.2024 на підставі статті 30 Закону України «Про реєстр Населення» 5725 - 1965 у відділенні Відомства у справах населення та міграції в м. Холон (Держава Ізраїль). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове, до складу якого увійшла 1/3 частина квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11018 , виданого 20.03.1996 органом приватизації Придніпровського райвиконкому. 07.05.2024 позивач звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2024 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджував, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, оскільки він тривалий час не міг отримати інформацію про смерть діда на території іноземної Держави Ізраїль та апостильованого свідоцтва про смерть. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що у зв`язку відсутністю офіційного документа - свідоцтва про смерть спадкодавця та довготривалою процедурою отримання вказаного документа, він не зміг у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою на прийняття спадщини. Судом згідно позовної заяви та долучених документів встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] на території Держави Ізраїль, а позивач отримав апостильовану копію свідоцтва про смерть [INFO] із перекладом на українську мову перекладачем [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріально округу Степаненко А.М. Враховуючи обставини справи, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд, відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому суд вбачає наявні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його діда, а тому слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяці, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи заявнику додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved