Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Адвокат Данько Лариса Вячеславівна звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.06.2018 року між сторонами укладено шлюб, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з липня 2023 року взаємовідносини з відповідачем погіршилися, перестали розуміти один одного, виникали часті сварки. Деякий час подружжя намагалось налагодити стосунки та зберегти шлюб, однак це не вдалось. Вказує, що мають різні погляди на вирішення сімейних проблем та життя в цілому. Подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. З липня сторони припинили ведення спільного господарства, шлюбні відносини також припинено. Спору про місце проживання дитини немає, спільне майно відсутнє. Шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам подружжя. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 19.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність та задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 15 червня 2018 року, актовий запис №1954, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2024 року. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved