Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість відповідно до кредитного договору №б/н від 30.12.2021, в розмірі 62038,47 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги аргументує тим, що відповідачка на підставі укладеного Договору від 30.12.2021, отримала кредитну картку, що підтверджується випискою по рахунку. Користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції. Проте, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 07.10.2024 має заборгованість 62038.47 грн., яка складається з: 56997.61 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5040.86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку з чим і подано даний позов про стягнення вище зазначеної заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 18.12.2024, яке вподальшому було відкладено до 11.02.2025 у зв`язку з уточненням розміру заборгованості відповідачк. Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі. А також, 27.01.2025 подав заяву про зменшення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 37759,47 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту, в т.ч 37759,47 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також понесені судові витрати. Відповідачка у судове засідання не з`явилася також, проте 18.12.2024 подала заяву про розгляд справи у її відсутності та при винесенні рішення урахувати погашену заборгованість у розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2021 Відповідачка ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту (а.с.45-48). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано 30.12.2021 власноруч на планшеті (а.с.34-44), що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору Відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 01/26 тип - Універсальна, згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 03/24 тип Універсальна (а.с.32-33). У заяві зазначено, що Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору). Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Згідно з наданим банком первинним розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором від 30.12.2021 станом на 07.10.2024 року становить 62038.47 грн., яка складається з наступного: 56997.61 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5040.86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.21-23), що також підтверджується і випискою про рух коштів за договором б/н від 30.12.2021 за період 30.12.2021 08.10.2024 (а.с.24-31). Згідно уточнюючого розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором від 30.12.2021 станом на 07.01.2025 року становить 37759,47 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в т.ч. простроченим тілом кредиту. Протягом розгляду цивільної справи відповідачка [PERSON] на підставі норм ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, подала заяву про зменшення позовних вимог, оскільки нею було сплачено заборгованість у розмірі 15000,00 грн., що свідчить про визнання решти заборгованості за кредитом. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст\~зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Свої зобов`язання перед банком [PERSON] належним чином не виконувала, у результаті чого виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості та виписки за договором вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, а також на погашення заборгованості частково повертала надані банком кошти. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу); Отже, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, може підтверджувати заборгованість відповідачки за виданим кредитом. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 161/5267/20, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також з огляду на приписи частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, у [PERSON] виникає договірне зобов`язання в частині повернення фактично отриманих у позивача коштів. Договір, виконаний частково, не може вважатися неукладеним (постанова ВП ВС у справі №338/180/17 від 05 червня 2018 року). З урахуванням наведених обставин, враховуючи погодження сторонами істотних умов кредитного договору, суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим заборгованість [PERSON] у розмірі 37759,47 грн підлягає стягненню з останньої. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд враховує, що оскільки позов задоволено, тому судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2,\~12,\~13,\~81,\~247,\~258,\~259,\~263-265,\~268,\~273,\~280-285,\~352,\~354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу\~ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

Outcome: approved