Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог- [PERSON] , Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградськї області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька та поновлення пропущеного строку позовної давності, шляхом направлення позову засобами поштового зв`язку, який надійшов до суду 12.03.2024. В позовній заяві просить визнати поважними та поновити пропущений строк позовної давності; виключити з актового запису за №58, складеного 14.12.2021 Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Синюха Вільшанської ТГ Голованівського районуКіровоградської області. Витребувати в органі державної реєстрації актів цивільного стану (третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) належним чином завірену копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Синюха Вільшанської ТГ Голованівського району Кіровоградської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за №9. Позивач [INFO] народила сина - [PERSON] ., після його народження звернулася до Вільшанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та надавши медичну довідку про народження повідомила, що біологічним батьком її сина є [PERSON] , громадянин України. Однак, при складанні актового запису №58 про його народження працівником Вільшанського відділу ДРАЦС було повідомлено щодо відсутності підстав внесення запису щодо батьківства [PERSON] по відношенню до дитини, оскільки позивач по справі перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем по справі. Відповідно, запис про батька дитини автоматично був вчинений у порядку статті 133 СК України, тобто [PERSON] був зазначений батьком [PERSON] лише на тій підставі, що на момент народження дитини, перебував у шлюбних відносинах з його матір`ю (позивачем по справі), хоча рідним (кровним, біологічним) батьком дитини є [PERSON] . Сторона позивача, вказала, що з початку 2020 року, сімейне життя між позивачем по справі та [PERSON] поступово погіршувалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення відносин подружжя. Згодом, життєві обставини позивача по справі склалися таким чином, що на своєму життєвому шляху вона зустріла [PERSON] , який став для неї надійною підтримкою та опорою. Відповідно, з січня 2021 року позивач стала проживати у цивільному шлюбі з [PERSON] у його помешканні (вели спільне господарство та мали спільний бюджет), а наприкінці року позивач народила [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , дізнавшись про вагітність позивача з нетерпінням чекав народження дитини та вибудовував плани для майбутнього малюка. А після народження немовляти, відкрито став визнавати себе батьком дитини, проявляти батьківську турботу та створювати якнайкращі умови для його розвитку та виховання. За ініціативи позивача, заочним рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2023 (справа №384/51/23), шлюб між позивачем та відповідачем по справі було розірвано. Зазначене рішення набрало законної сили 04.04.2023. Разом з тим, відповідних заяв з боку позивача до відповідача по справі про стягнення аліментів на утримання дитини до суду не було подано, оскільки позивач добре знала, що біологічним батьком дитини є [PERSON] . З часу народження дитини по теперішній час, [PERSON] сина не відвідував та не приймав участі у його утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою виданою головним спеціалістом Йосипівського старостинського округу Голованівського району Кіровоградської області від 11.09.2023 за №108. Відповідно до довідки, виданої головним спеціалістом Йосипівського старостинського округу Голованівського району Кіровоградської області від 11.09.2023 за №109, зазначається, що [PERSON] фактично з січня 2021 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , а 25 липня 2023 року, офіційно зареєструвала з останнім шлюбні відносини. Подружжя спільно виховує малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з моменту народження [PERSON] , відкрито визнає себе батьком дитини. Подружжя веде спільний побут та домашнє господарство. [PERSON] на даний час мобілізований до ЗСУ. З огляду на вищевикладене, дійсно у зв`язку з російським вторгненням на територію України, з 02 серпня 2022 року до теперішнього часу, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою з військової частини від 14.09.2023 за №196. Представник позивача вказала, що з фотосвітлин родини « [PERSON] », простежується батьківська турбота до дитини. Малолітній [PERSON] тягнеться до татуся та відчуває його опіку. Більше того, неозброєним оком очевидна схожість [PERSON] з сином [PERSON] за зовнішніми ознаками: форма чола, носу, губ, колір очей, тощо. А тому, у відповідності до вищезазначеної норми Сімейного кодексу України, сформований витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 31.08.2023 за №00041210496, де зазначається, що батьками [PERSON] , [INFO] є мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 14 грудня 2021 року, виданого Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), днем реєстрації народження дитини, значиться 14 грудня 2021 року, про що складено відповідний актовий запис за №58. Відповідно, з цієї дати розпочався перебіг позовної давності в один рік, який сплив 14 грудня 2022 року. Сторона позивача, просила суд врахувати поважною пропущений строк позовної давності та відповідно поновити його, у зв`язку з обставиною, яка пов`язана із запровадженням у державі військового стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Запровадження військового стану, саме припав у період, коли спливав термін позовної давності для звернення до суду. А тому, побоювання (страх, паніка) та оголошення безкінечних сирен не дозволили позивачці походами до відповідних органів з метою збору для суду документів, ставити під загрозу безпеку родини, у якій проживало(є) троє неповнолітніх дітей (завірена копія довідки від 11.09.2023 за №106. Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що відомості про батька, зазначені в актовому записі про народження її сина [PERSON] , [INFO] , не відповідають дійсності, тому й звертається до суду з даним позовом. 22.03.2024 ухвалою суду заяву залишено без руху. 01.04.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду за загальними правилами, за винятком положень щодо змагальності і меж судового розгляду та поновлено строк звернення до суду. Ухвалою суду від 20.08.2024 провадження у зазначеній справі зупинено в зв`язку з призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». 28.10.2024 до суду надійшов висновок експерта №502 від 18.09.2024. 11.11.2024 постановлено ухвалу суду про поновлення провадження у справі. 27.12.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судовго розгляду. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника та позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Голованівського районного суду Кіровоградської області, яке опубліковано 10.01.2025, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Зазначив, що підтверджує, що він є біологічним батьком малолітнього [PERSON] та зазначив, що з січня 2021 року фактично проживав з позивачем у цитвільному шлюбі, а 25.07.2023 офіційно зареєстрували з нею шлюб. На сьогодні ведуть з позивачкою спільне господарстьво, побут та виховують сина. Представник третьої особи- відділу РАЦС в судове засідання не з`явився, начальник відділу надала суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позову не заперечує. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками вказані - батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України №00041210496 від 31.08.2023 реєстрація актового запису про народження [PERSON] вчинена 14.12.2021, актовий запис №58, відомості про батька записані відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Згідно заочного рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 04.04.2023. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.07.2023, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії довідки №109 від 11.09.2023 Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області [PERSON] з січня 2021 проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] , 25.07.2023 зареєстрували шлюб, виховують малолітню дитину [PERSON] , [PERSON] з моменту народження дитини відкрито визнає себе батьком дитини. На даний час [PERSON] мобілізований до ЗСУ. Згідно довідки №196 від 14.09.2023 військової частини [NUMBER] [PERSON] з 02.08.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині. Як вбачається з копії довідки про склад сім`ї №106 від 11.09.2023 Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми- [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За клопотанням позивача у справі було призначено судово-генетичну експертизу . З висновку експерта №502 від 18.10.2024 вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, тобто батьківство практично доведено. Достовірність результатів експертизи ніким не оспорено та нічим не спростовано. За приписами ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. 1 , 2 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Судом встановлено, що [PERSON] визнає своє батьківство, бажав при реєстрації дитини визнати себе батьком дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У рішенні № 3451/05 § 34 від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації» Європейський суд з прав людини, зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Отже, предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Калачева проти російської федерації (від 07.05.2009) зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Частиною 2 ст.136 СК України визначено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За приписом пункту 2.16.7 даних Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Враховуючи, що позивач довела належними та допустимими доказами, в розумінні ст.76-81 ЦПК України, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини, а [PERSON] визнав себе біологічним батьком, що підтвердила експертиза ДНК, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позовній заяві позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача, тому суд покладає їх на позивача. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved