Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Львівської міської ради, в якій просить визначити їй, [PERSON] , додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в нотаріальну контору, а саме три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позову покликається на наступне. Вказує, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Те, що вона, [PERSON] , являється дружиною [PERSON] стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Вказує, що інших спадкоємців після смерті її чоловіка [PERSON] , окрім неї, немає. Зазначає, що відколи вона одружилася зі своїм чоловіком [PERSON] , вона, [PERSON] , весь час фактично проживала в будинку [ADDRESS] . Випискою з погосподарської книги від 09.08.2024 № 2401-вих-114603 стверджується те, що вона проживала разом із свої чоловіком. Така обставина також стверджується актом обстеження фактичного місця проживання особи від 29.08.2024 року № 2401-вих-123351. А саме із такого акту вбачається, що вона проживала разом зі своїм чоловіком в [ADDRESS] . Зазначає, що після смерті чоловіка, коли вона зібрала всі необхідні документи та звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, то з`ясувалося, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, який становить шість місяців з дати смерті спадкодавця, оскільки її зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а не [ADDRESS] , де вона фактично проживала з чоловіком до дня його смерті, а тому вважала, що є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Зважаючи на вищевказане, у зв`язку із неможливістю в інший спосіб реалізувати свої спадкові права, позивач змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не прибув, однак від представника (відповідно до витягу з ЄДР) Поповича Я.Д. надійшла заява, в якій просить розгляд даної справи проводити без участі представника Львівської міської ради та прийняти законне та обгрунтоване рішення. Проти задоволення позову не заперечив. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Суд враховує, що відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, а від так визнав такі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] народилася в селі Гряда Жовківського району Львівської області, що стверджується копією паспорта громадянина України документ № [NUMBER] , виданого 30 грудня 2021 року органом 4628. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 20 лютого 2024 року Відділом ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністкрства юстиції. Те, що позивач [PERSON] являлася дружиною [PERSON] стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Грядівською сільською радою Жовківського району Львівської області. Після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач стверджує, що інших спадкоємців після смерті її чоловіка, окрім неї, немає. Із листа Львівської міської ради від 29.08.2024 № 2401-вих-123359 вбачається, що померлий [PERSON] , станом на день смерті [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Із копії акту фактичного місця проживання від 29 серпня 2024 року № 2401-вих-123351, складеного комісією, затвердженого наказом управління адміністрування та розвитку громад від 01.04.2024 № 7-з [PERSON] - завідувача сектору «Офіс Львівської громади у с. Гряда, с. Воля-Гомулецька», [PERSON] - старшого інспектор сектору «Офіс Львівської громади у с. Гряда, с. Воля-Гомулецька», вбачається, що за даними свідчень сусідів встановлено, що [PERSON] проживала разом із чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство. Із копії виписки з погосподарської книги, виданої 09.08.2024 за №2401-вих-114603 Львівсью міською радою, вбачається, що згідно даних погослодарської книги № 2 Грядівської сільської ради (1990-1995 роки) за особовим рахунком № [NUMBER] значиться житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Членом домогосподарства, якого вказаного першим є [PERSON] . Інші члени господарства: [PERSON] - чоловік; [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онука. Рік побудови будинку - 1938. Наведене також підтверджується копією виписки із вказаної погосподарської книги № 2. Із позову вбачається, що позивач після смерті чоловіка звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було роз`яснено, що хоч вона фактично і проживала разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] , однак її зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , і тому вона пропустила строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою та другою\~статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.\~

Outcome: approved