Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтв про право на спадщину, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких її прізвище вказано помилково як [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про справо на спадщину за законом виданого нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Гаврилюком П.П. 07 грудня 2016 року зареєстроване в реєстрі за №1183; земельної ділянки площею 0,1998 кадастровий номер 3522280400:51:000:0816 на підставі витягу з ДРРП; земельної ділянки площею 4,43 га кадастровий номер 3522280400:02:000:0118 на підставі свідоцтва про справо на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Знам`янської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Тепляковим В.М. 05 липня 2012 року зареєстроване в реєстрі за №666 та державного акту №091648 виданого 26 листопада 2012 року. Однак у всіх вказаних правовстановлюючих документах її прізвище вказане як [PERSON] замість правильного [PERSON] , як вона значиться в паспорті. Заявник у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення вимог заяви та просить проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Гаврилюком П.П. 07 грудня 2016, зареєстроване в реєстрі за №1183, [PERSON] , [INFO] , отримала житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1998 кадастровий номер 3522280400:51:000:0816 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 137916436 від 17.09.2018. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Тепляковим В.М. 05 липня 2012 року, зареєстроване в реєстрі за №666, [PERSON] , [INFO] , отримала земельну ділянку кадастровий номер №3522280400:02:000:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] 26 листопада 2012 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №3522280400:02:000:0118 серії ЯК №091648. Однак у вказаних документах прізвище заявника вказане як [PERSON] , замість парильного [PERSON] . За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму\~ Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо ці факти породжують юридичні наслідки. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України № [NUMBER] виданого органом №3520 29 листопада 2018 року, заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . Однак, в попередньому паспорті громадянина України, виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області 0 2грудня 1998 року, заявник значилася як [PERSON] , [INFO] . Тому, у правовстановлюючих документах, виданих до видачі заявнику нового паспорту громадянина України, вказане прізвище [PERSON] , що не спростовує належність заявнику цих документів. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів підтверджується наявними в справі доказами, право на земельні ділянки та житловий будинок ніким не оспорюється та не спростовується доказами, факт, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для можливості реалізації права власності, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved