Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року у цивільній справі № 185/11698/24 позов [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень шляхом оголошення доган - задоволено в повному обсязі. Скасовано накази Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області «Про оголошення догани [PERSON] » № 1 від 12.08.2024 та № 2 від 18.09.2024. Стягнуто з КНП «РЦМЛ» РМР Луганської області на користь [PERSON] судові витрати, а саме : витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422, 40 грн.; витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 24\~800, 00 грн., а всього 27\~222, 40 грн. У позовній заяві позивачем було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які остання очікувала понести у розмірі 40\~000 грн., з яких 24\~800 грн. сплачених за Договором про надання правничої допомоги та орієнтовну суму очікуваних витрат як гонорар адвоката за представництво в суді та підготовку процесуальних документів. До ухвалення рішення по суті представником позивача було заявлено про надання доказів на підтвердження здійснених додаткових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 06 лютого 2025 року до Павлоградського міськрайонного суду надійшла заява представника позивача адвоката Ковальової Л.В. про ухвалення додаткового рішення. Зазначена заява надіслана представником позивача до електронного кабінету КНП «РЦМЛ» РМР, доставлена 06 лютого 2025 року о 08.57 год. Жодних заяв, клопотань від Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області до суду не надходило. Нормами\~ст. 270 ЦПК України\~не передбачено обов`язкове повідомлення учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 270, ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію Додатку № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 44-с від 01.10.2024 акт приймання передавання наданих послуг від 24.01.2025 на суму 25\~200, 00 грн.; квитанцію до приходного касового ордера № 44 (1) - с від 24.01.2025 на 25\~200,00 грн.; акт приймання передавання наданих послуг від 05.02.2025; квитанція до приходного касового ордера № 44 (2) с від 05.02.2025 на 5\~600, 00 грн. Загалом на суму 30\~800 грн. Суд виходить з того, що ЄСПЛ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)) присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат,\~якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій\~статті 137 ЦПК України\~так і у частинах третій - п`ятій\~статті 141 ЦПК України. Зокрема, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Аналізуючи норми статей\~137,\~141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved