Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

11.09.2024 позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 05.01.2023 року в розмірі 92853,67 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. за сплату судового збору. Свій позов позивач мотивує тим, що 05.01.2023 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Також 05.01.2023 року відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та умови кредиту. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином згідно до положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п.1.4 шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі кредиту на картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, та відповідно до п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору, починаючи з 181-го дня з моменту прострочення порушення зобов`язання відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 25.08.2024 року мав заборгованість 92853,67 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 75037,26 грн та за простроченими відсотками 17816,41 грн. Позивач із урахуванням поданої 26.01.2025 р. заяви про зменшення розміру позовних вимог просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 51697,07 грн. (заборгованість за простроченим тілом). Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача Шеремет В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити зменшені позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 05.01.2023 року відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.1.2. Договору); 2) тип кредитної картки: Картка «Універсальна»; 3) строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) процентна ставка відсотків річних: 42,0 % (п.1.3. Договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 Договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12 Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват 24, за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта з позначкою дати та часу. Використання ОТР паролю в якості простого електронного підпису погоджено з Відповідачем в Анкеті-заяві від 17.02.2023 року, яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». З довідки, наданої позивачем, вбачається, що відповідно до кредитного договору відповідачу видавалися кредитні картки, строк дії останньої 12/26. У підтвердження зміни умов кредитування позивачем надана довідка про збільшення/зменшення кредитних лімітів. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картковому рахунку. Із виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався встановленим банком кредитним лімітом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Отже, з матеріалів справи встановлено, що 05.01.2023 між відповідачем та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку та відповідач погодився з його розміром, продовжуючи користуватись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлював. Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Відповідач отримав картку, користувався наданими йому позивачем кредитними коштами. На підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання платіжної картки та користування нею, позивачем надано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і Паспорт споживчого кредиту, підписані сторонами, розрахунок заборгованості по кредиту, виписку по рахунку, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованості. Разом із тим, відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Отже, позивач на правах кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов із урахуванням зменшених позовних вимог задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51697,07 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved