Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 561,04 грн, що складається із заборгованості за договором позики від 12 січня 2022 року № 74739318 в розмірі 15 641,04 грн та заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 28 грудня 2021 року № 64084 у розмірі 9 920,00 грн та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір позики № 74739318. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики від 12 січня 2022 року № 74739318, укладеним між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики від 12 січня 2022 року № 74739318 у розмірі 15 641,04 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 7 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 8 141,04 грн. Також 28 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» (далі - ТОВ «ФК «Авіра Груп») та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 64084. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 05012024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 28 грудня 2021 року № 64084, укладеним між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 28 грудня 2021 року № 64084 у розмірі 9 920,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 5 320,00 грн, сума заборгованості за комісією - 600,00 грн. На підставі вказаного просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 12 січня 2022 року № 74739318 у розмірі 15 641,04 грн та заборгованість договором про надання фінансового кредиту від 28 грудня 2021 року № 64084 у розмірі 9 920,00 грн, що разом складає 25 561,04 грн. Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за договором позики від 12 січня 2022 року № 74739318 та договором про надання фінансового кредиту від 28 грудня 2021 року № 64084 здійснювалися первісними кредиторами до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови договору позики та кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial