Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з середини літа 2016 року і до травня 2023 року з відповідачем по справі [PERSON] проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу у його квартирі. В січні 2023 року вона завагітніла, про що повідомила відповідача, але він почав заперечувати вагітність від нього і в квітні 2023 року змушена була повернутися від нього до себе додому. [INFO] народила доньку [PERSON] . За час спільного проживання з відповідачем позивач не була розлучена з першим чоловіком [PERSON] , а тому в свідоцтві про народження доньки записано батьком першого чоловіка, по батькові дитину як [PERSON] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 11 грудня 2023 року шлюб з першим чоловіком розірвано . Відповідач є батьком, але він відмовляється подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Просила визнати батьківство [PERSON] щодо доньки [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , внісши зміни в актовий запис про народження дитини; стягувати з [PERSON] на утримання [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, та інших доходів щомісячно; стягнути з відповідача кошти за сплату судового збору та судові витрати. Ухвалою суду від 23.08.2024 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги просив задовольнити частково, в разі підтвердження батьківства призначити сплату аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, до розміру 3000,00 гривень, зменшити розмір витрат на залучення експерта до розміру 6000,00 гривень. Вказав, що дійсно з середини літа 2016 року і до травня 2023 року проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу у його квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS] . Протягом останніх шести місяців спільного проживання поведінка позивача значно погіршилася. Вона почала зловживати алкоголем та вести аморальний спосіб життя. Бували випадки, коли через свою поведінку [PERSON] йшла з речами та проживала у іншого чоловіка. Неодноразові спроби допомогти позбутися залежності через розмови та припинення матеріальної підтримки не дали жодного результату. Останнє тривале перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння змусило прийняти рішення припинити стосунки. Про вагітність позивач повідомила не відразу, як вона зазначає в позовній заяві, а через три місяці (орієнтовно середина-кінець березня 2023 року). Звісно, через її поведінку відповідач не міг сприйняти це серйозно та засумнівався в правдивості слів. Враховуючи вищезазначене, не мав наміру подавати заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства. Відповідач перебуває на обліку в КП "Коростенська ЦМЛ КМР" з діагнозом стабільна стенокардія напруги ІІІ ФК; постінфарктний (ІМ 03.12.2023 р.) та атеросклеротичний кардіосклероз, коронаросклероз (стентування стовбура та ПМШГ ЛКА 2 DES 11.01.2024 р.); гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст., ризик дуже високий. У січні 2024 року відповідачу було проведено операцію. Після операції регулярно відвідує лікаря, здає аналізи, вартість яких становить 900 гривень, та отримує необхідне лікування. Щомісяця на придбання ліків витрачає близько 3500 гривень. До того ж, у зв`язку із наявністю загального захворювання встановлено інвалідність третьої групи. Так, регулярне медичне обслуговування та витрати на лікування суттєво впливають на фінансове становище. Окрім цього, відповідач щомісяця несе витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді вимоги про стягнення аліментів, як обов`язкові витрати, які не можна не здійснювати. Враховуючи все вищезазначене, а також те, що місцем проживання позивача із дитиною є с.Злобичі Коростенського р-ну Житомирської обл., вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб [PERSON] та таку, що має можливість сплачувати суму аліментів в розмірі 1/6 частину заробітку (доходу). Вважає, розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю даної справи, обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а також розумності їх розміру, реалізує своє право на подання до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Позивач відповідь на відзив не подала. Представник третьої особи направила пояснення щодо позову, вказала, що при державній реєстрації народження [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №443 від 19.10.2023 року, складений Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області), відділ керувався частиною першою статті 133 Сімейного кодексу України, а саме якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. При постановленні рішення судом необхідно зазначити про зобов`язання відділу виключити з актового запису про народження дитини відомості про особу, яка записана батьком дитини та внести відомості про особу, яка є батьком дитини. Просили розглянути справу без їх присутності. Позивач разом із позовною заявою подала до суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, однак під час судового розгляду сторони дійшли згоди добровільного проведення генетичного дослідження походження дитини. Позивач подала зяву, розгляд справи просила провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у їх відсутності, подавши письмову заяву. Представник відповідача подала заяву, розгляд справи просила проводити у відсутність відповідача та представника, позовні вимоги визнали та не заперечили щодо їх задоволення, надала аналіз ДНК на батьківство. Дослідивши подані докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , які на час народження дитини перебували в шлюбі між собою. 11.12.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Ст.134 СК України передбачено внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду у разі визнання батьківства. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Для підтвердження кровного споріднення дитини та відповідача сторонам була надана можливість самостійно пройти відповідне медичне дослідження. Згідно долученого до матеріалів справи результату аналізу ДНК на батьківство №45464-50379 від 13.11.2024 року, проведеного медико-генетичним центром МАМА ПАПА шляхом аналізу STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] становить 99,999998%, що підтверджує, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] . Відповідач визнав своє батьківство щодо [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнає себе батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог в цій частині, так як вони пред`явлені в інтересах дитини та є обґрунтованими, законними та підтверджуються матеріалами справи. Як передбачено ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст.182 СК України). Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну допомогу за правничу допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України». Представник позивача адвокат Бугайов М.В. долучив до поданої позовної заяви договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024 року, додаток 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024 року, згідно якого вартість правової допомоги у зборі документів і підготовці позовної заяви про встановлення батьківства і стягнення аліментів, та участь в судових засіданнях складає 5000 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордеру №18/07 від 18.07.2024 року, на підставі якого від [PERSON] було отримано 5000 гривень. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача коштів за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 24000 грн., то судом вказана експертиза не призначалась, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №3 від 04.11.2024 року, платником за генеолічні послуги в загальній сумі 5400 гривень є [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved