Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1. 03.07.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі позивач та/або ТОВ «ООЕК») в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 20441,08 гривня, інфляційних нарахувань в розмірі 94,46 гривні та 3% річних у розмірі 53,50 гривень, а також судових витрат. 2. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 року, позивачу (скорочено ТОВ «ООЕК») надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. ТОВ «ООЕК» з 01.01.2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії». У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі, станом на 31.12.2018 року, побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п. 4 Постанови № 312 від 14.03.2018 року про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ПРРЕЕ). З 01.01.2019 року постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «ООЕК» на підставі типового договору, а також публічної комерційної пропозиції № 1-УП «Споживач: індивідуальний побутовий споживач, колективний побутовий споживач», які опубліковані на офіційному сайті: https://ooek.od.ua/,\~а також\~в газеті\~«Одеські вісті»\~від 29.12.2018\~року,\~№ 99.\~Фактом приєднання\~споживача до\~умов договору\~постачання універсальних\~послуг (акцептування\~договору)\~є вчинення\~споживачем будь\~ яких\~дій,\~що засвідчують\~його бажання\~укласти договір,\~зокрема надання\~підписаної заяви\~про приєднання,\~оплата рахунка\~постачальника універсальної\~послуги та/або\~факт споживання\~електричної енергії,\~про що\~прямо передбачено\~абз.\~5\~п.\~13\~розділу ХVІІ\~ЗУ «Про\~ринок електричної\~енергії».\~Між ТОВ\~«ООЕК» та\~побутовим споживачем\~ [PERSON] ,\~що мешкає\~та є\~споживачем електричної\~енергії за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~укладений договір\~про постачання\~електричної енергії\~з постачальником\~універсальних послуг,\~що розміщений\~на офіційному\~сайті https://ooek.od.ua/,\~а також\~в газеті\~«Одеські вісті»\~від 29.12.2018\~року №\~99,\~на умовах\~раніше укладеного\~договору з\~АТ «ДТЕК\~Одеські електромережі»\~№ 06018/377\~як з\~постачальником за\~регульованим тарифом,\~шляхом вчинення\~споживачем дій,\~а саме\~фактом споживання\~електроенергії та\~частковою оплатою.\~Для проведення\~розрахунків ТОВ\~«ООЕК» на\~ім`я відповідача\~відкрито особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] .\~Пунктом 4.12.\~ПРРЕЕ передбачено,\~що розрахунок\~між споживачем\~та електропостачальником\~здійснюється за\~даними,\~отриманими від\~адміністратора комерційного\~обліку,\~функції якого\~покладені на\~АТ «ДТЕК\~Одеські електромережі».\~З отриманих\~даних вбачається,\~що за\~особовим рахунком\~№ [NUMBER] \~станом на\~01.05.2024\~року було\~спожито 8641\~кВт*год\~електроенергії на\~суму 20466,00\~гривень.\~Пунктом 4.12.\~ПРРЕЕ передбачено,\~що споживач\~зобов`язаний протягом\~10\~робочих днів\~від дня\~отримання рахунку\~сплатити за\~спожиту протягом\~розрахункового періоду\~електроенергію,\~але не\~пізніше 20\~числа наступного\~місяця,\~якщо договором\~не встановлено\~іншого терміну.\~Станом на\~дату подачі\~цього позову\~відповідачем було\~здійснено часткову\~оплату за\~спожиту в\~вищевказаний період\~електроенергію в\~загальному розмірі\~24,92\~гривні.\~Таким чином,\~заборгованість не\~погашена та\~складає 20441,08\~гривня.Окрім цього представник позивача зазначає, що 29.05.2024 року ТОВ «ООЕК» зверталось до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , але 21.06.2024 року було винесено ухвалу по справі № 496/3914/24, якою відмовлено ТОВ «ООЕК» у видачі судового наказу про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 43-45) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 року цивільну справу № 496/4474/24 передано на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 9) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.07.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 12-14) 8. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованих поштових відправлення, які він отримав 24.08.2024 року (а.с. 40), 22.01.2025 року (а.с. 42), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 13.\~Судом встановлено,\~що29.12.2018 року в газеті «Одеські вісті» було опубліковано Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Комерційна пропозиція № 1-УП, Комерційна пропозиція № 2-УП, які є Додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії. (а.с. 21-22) 14. ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» діє згідно діючого законодавства, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 300729615949 від 13.06.2023 року (а.с. 17-18), копією постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 року з додатком № 3. (а.с. 19) 15. Відповідно до копії роздруківки ТОВ «ООЕК» по особовому рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , останній є основним споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 23) 16. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію, заборгованість відповідача за період з квітня 2022 року по квітень 2024 року становить 20441,08 гривня. (а.с. 24-25) 17. Згідно копії балансу абонента [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ), заборгованість відповідача за період з травня 2022 року по квітень 2024 року становить 20441,08 гривня. (а.с. 26) 18. Відповідно до інформації наданої позивачу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про показники засобу обліку та обсягу електричної енергії, які були сформовані у розрахунковий період, а саме з 27.12.2018 року по 09.04.2024 року, відповідачем було спожито 15517 кВт*год. (зворотній а.с. 29-33) 19. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21.06.2024 року по справі № 496/3914/24 ТОВ «ООЕК» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію. (зворотній а.с. 34-35) 20.Відповідно до розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату за електроенергію по клієнту [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , розмір інфляційних нарахувань за період з січня по березень 2024 року складає 94,46 гривні, а розмір 3% річних за період з 29.02.2024 року по 01.05.2024 року складає 53,50 гривні. (а.с. 28) V. Оцінка Суду. 21. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (далі - ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 22. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 23. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 24. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 25. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 26. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 27. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 28. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 29. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 30. Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 31. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, і спорудах, комплексах будинків і споруд до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. 32. Відповідно до ч. 5 ст. 20 вказаного Закону, послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 33. Пунктом 4 Постанови Національної комісії електроенергетики України № 312 від 14.03.2018 року передбачено, що договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви - приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу оператора системи розподілу (далі ОСР), та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та /або з дати, указаної у заяві - приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві - приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладеного договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. 34. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі- ПРРЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. 35. Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. 36. Як зазначено у п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. 37. Крім того, Закон України «Про ринок електричної енергії» регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого, постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. 38. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 39. За змістом ст.\~11\~ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України\~«Про електроенергетику» (постанова Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 509/3536/15-ц та від 15.07.2019 у справі № 347/713/17). 40. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. 41. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. 42. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 цього Закону, правопорушеннями на ринку електричної енергії зокрема є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 44. Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 20441,08 гривня. 45. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 46. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 47. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 48. Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отримання житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. 49. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 50. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 51. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. 52. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. 53. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. 54. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 16 грудня 2015 року по справі № 6- 2023цс15 та Постанові ВСУ від 13 січня 2016 року по справі № 6-931цс15. 55. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності,а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 56. 24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який в подальшому було неодноразово продовжено. 57. Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Українізабороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року. 58. В подальшому, Кабінет міністрів України скасував заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги (Постанова Кабінет міністрів України від 29.12.2023 року № 1405). Відповідно до вищевказаної постанови, мораторій на відключення комунальних послуг продовжуватиме діяти лише на окупованих територіях і там, де тривають бойові дії. Для решти споживачів комунальних послуг, згідно з постановою, відновлено нарахування пені за несплату житлово-комунальних послуг. 59. Водночас, зобов`язання зі сплати інфляційних витрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі № 910/4590/19. 60. Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних та вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 94,46 гривень та 3% річних у розмірі 53,50 гривні. 61. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. В свою чергу відповідачкою не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 62. Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. 63. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного інструкції № 9958764419 від 02.04.2024 року (а.с. 36) позивачем було сплачено 302,80 гривні судового збору за подачу до суду заяви про видачу судового наказу, та згідно платіжної інструкції № 9958764159 від 27.02.2024 року (а.с. 37) позивачем було сплачено 2119,60 гривень судового збору за подачу до суду позовної заяви. 64.\~Згідно ч.\~2\~ст.\~164\~ЦПК України,\~у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 65. Згідно із ч. 3 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Outcome: approved