Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 1995 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина, який на даний час є повнолітнім. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя між ними не склалося через систематичне зловживання відповідачем спиртними напоями, через що між ними виникали часті сварки та конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. З 2014 року вони припинили подружнє життя та спільне проживання. Також зазначила, що вона періодично їздить на роботу за кордон, з відповідачем зв`язку не має, а тому відсутня можливість розірвати шлюб в органах РАЦС. Крім того, раніше вона неодноразово пропонувала відповідачу розірвати шлюб, подавши відповідні заяви до органу РАЦС, проте такий відмовився. Такий перебіг подій існує вже тривалий час, фактично їх шлюб розпався, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливо. Відносини між ними зіпсовані остаточно, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя. Між ними втрачено почуття поваги та любові, а також всі фізичні та духовні зв`язки. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу, суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачу за місцем реєстрації повернулись до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідача про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі повідомлявся 12 грудня 2024 року через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14 червня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського райвиконкому, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14 червня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Борщівського райвиконкому, про що складено актовий запис № 44. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з 2014 року разом не проживають, подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved