Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] в особі представника - адвоката Бабаскіна К.С. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 15.08.2015 у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №671, та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позову \~зазначила,\~ що\~ \~між \~сторонами Комінтернівським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Харківського міського\~управління юстиції,\~15.08.2015\~року було\~зареєстровано шлюб,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] .\~У шлюбі\~народилась донька:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ..\~Спір про\~поділ майна,\~що є\~спільною власністю\~подружжя,\~між сторонами\~ відсутній. Фактично сім`я\~припинила своє\~існування,\~так як\~обидва втратили\~взаємну повагу\~і розуміння,\~перестали підтримувати\~один одного\~та вести\~спільне домашнє\~господарство.\~ Сторони\~ сімейного\~життя не\~ведуть вже\~досить тривалий\~час,\~шлюбних стосунків\~не підтримують,\~а отже\~і збереження\~шлюбу неможливе. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , постійно проживає разом із матір`ю- позивачкою, знаходиться на її утриманні. Останнім часом, відповідач ніяк не допомагає позивачці в утриманні дитини. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ 27\~ січня\~2025\~року від\~представника відповідача\~ до\~суду \~через підсистему\~«Електронний суд»\~надійшла \~заява про\~визнання позову\~ та\~ письмові\~пояснення у\~справі,\~в яких\~ представник\~ зазначила,\~що спільне\~проживання між\~сторонами було\~припинено за\~взаємною згодою,\~оскільки життєві\~обставини,\~що склалися,\~зробили подальше\~сімейне життя,\~неможливим,\~у тому\~числі через\~неналежну поведінку\~дружини щодо\~спільної доньки\~та до\~виконання сімейних\~обов`язків. Відповідач продовжував\~оплачувати освітні\~витрати на\~приватну школу,\~придбавав усі\~необхідні для\~дитини речі,\~а також\~фінансово підтримував\~дружину,\~допоки вона\~не почала\~працювати.\~Відповідач не\~позбавляв дружину\~і дитину\~житла \~сам переїхав\~до орендованої\~квартири,\~зберігаючи регулярне\~спілкування з\~дитиною і\~активно беручи\~участь в\~її житті.\~Однак частина\~грошових коштів,\~які надавалися\~відповідачем на\~дитину,\~використовувалася дружиною\~не за\~цільовим призначенням,\~а також\~витрачалися на\~невідомі потреби,\~що викликало\~додаткові складнощі. У цей момент спільна донька проживає з позивачкою, оскільки остання категорично заперечує проти того, щоб дитина проживала з відповідачем, але донька перебуває на утриманні Відповідача. Позивачка самостійно визначає, коли і де відповідачеві дозволено бачитися з донькою, виходячи виключно з власних інтересів та потреб, що спричиняє відповідачеві з донькою додаткові моральні страждання. Донька любить батька та бажає регулярного спілкування. З метою уникнення нецільового використання сплачуваних відповідачем аліментів, він віддає перевагу самостійному забезпеченню дитини шляхом оплати навчання, купівлі речей та задоволення інших потреб доньки. З огляду на викладене, відповідач визнає заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду через підсистему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, думку щодо позовних вимог про стягнення аліментів не висловив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною ч. 4 ст.77 ЦПК України\~передбачено , що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що сторони з 15\~серпня 2015\~року перебувають\~у шлюбі,\~який \~зареєстрований у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 671. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони визнають , що їх спільна неповнолітня дитина на час розгляду справи проживає разом з позивачкою. Як зазначено в позовній заяві подружжя проживає окремо, сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. За ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дітей не досягнуто. Доказів щодо участі відповідача в утриманні дитини в грошовій і (або) натуральній формі за домовленістю між батьками матеріали справи не містять. Судом встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2015, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Доказів на підтвердження своєї участі в утримані дитини відповідач до суду не надав. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного вище, враховуючи , що аліменти на одну дитину присуджуються в 1/4 частині від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України . Відтак з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 968,96 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, до стягнення із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved