Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 28 серпня 2021 року відповідач, скориставшись проектом «monobank», звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву, яка разом з Умовами, Тарифами, паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, але свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 27\~349,60грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судовий збір. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає. Зазначив, що у період користування послугами позивача він не змінював свої особисті дані, зокрема, фінансовий номер та електронну адресу і жодного разу не порушував договірні зобов`язання. 31 грудня 2021 року при спробі розрахуватися в магазині це йому не вдалося, оскільки термінал не прийняв картку. Після цього він помітив списання з його карткового рахунку грошових коштів за період з 29 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року. Одразу після виявлення платіжних операцій, які він не виконував, відповідач повідомив банк та заблокував картку. У ході спілкування з оператором гарячої лінії monobank йому стало відомо про здійснення невідомою особою несанкціонованого входу до його акаунту та несанкціонованих переказів з карткового рахунку відповідача. Для з`ясування цієї проблеми та у зв`язку з неможливістю дистанційного розблокування картки відповідачу порадили звернутися до відділення банку. 05 січня 2022 року у відділенні банку йому повідомили, що повернути всі кошти, що були несанкціоновано списані з його картки, не мають можливості та порекомендували звернутися до поліції. Для відновлення банківських послуг йому запропонували підписати нову анкету-заяву та видали нову платіжну картку. Після отримання нової платіжної картки у мобільному застосунку monobank відповідач помітив, що з 29 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року були проведені несанкціоновані списання з його картки: переказ коштів на іншу картку, поповнення мобільних телефонів з кодом оператора 095, що не належать відповідачу, а також оформлення чотирьох договорів розстрочки, які ним не укладалися. З приводу крадіжки грошових коштів відповідач звернувся поліції. Відділенням поліції № 6 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження № 12022046610000067 за ч.1 ст. 185, ч. 1ст.190 КК України. Його визнано потерпілим. Зараз триває досудове розслідування. Банк продовжував нараховувати заборгованість, проценти на вкрадені кошти та списувати кошти по договорам розстрочки, як він не укладав. 05 вересня 2022 року відповідач звернувся з письмовою заявою до позивача про відміну нарахованої банком заборгованості за прострочення погашення вкрадених кредитних коштів та припинення списання грошових коштів за договорами розстрочки. Однак він не отримав відповіді від банку, а тому 21 листопада 2022 року повторно звернувся до банку. Листом № 46979 від 08 грудня 2022 року банк повідомив відповідача, що проведенню несанкціонованих списань передував успішний вхід у мобільний застосунок з пристрою iPhone SE (він більше 6 років користується іншим телефоном) та відмовив у задоволенні його вимог. Вважає, що незаконні дії банку, що полягають у неналежному проведенні відповідних заходів безпеки рахунків клієнта банку та встановлення належного користувача monobank, відсутності належного інформування клієнта про несанкціоновані дії, призвели до порушення прав відповідача. Банк, не переконавшись у належному користувачеві, не здійснивши відповідних перевірок щодо ідентифікації належного споживача банківських послуг, надав сторонній особі доступ до його акаунту, що призвело до викрадення грошових коштів з карткового рахунку. Вважає, що він виконав свої обов`язки перед банком відповідно до умов договору, повідомив банк про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку та звернувся до правоохоронних органів. У свою чергу позивачем не надано належних доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Просить відмовити у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. 08 листопада 2024 року позовна заява надійшла до суду. 05 грудня 2025 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 10\~грудня 2024\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15 січня 2025 року витребувано докази. 23 січня 2025 року надійшли витребувані докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони в судове засідання не викликались. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. 28 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», згідно з умовами якого відповідач отримав кредит з базовою відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. У своїй анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 28 серпня 2021 року відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язався виконувати його умови. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту. Договором визначено обов`язок Клієнта щомісяця сплачувати мінімальний платіж в розмірі і термін, зазначені у мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу, Клієнт повинен сплатити штраф згідно з Тарифами банку. 28 серпня 2021 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 2 500,00 грн, який 17 грудня 2021 року збільшено до розміру 15\~000,00 грн. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою з його особового рахунку за період з 28 серпня 2021 року по 18 червня 2024 року. У період з 29 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року з карткового рахунку відповідача відбувалися платіжні операції: здійснення переказів на карту, поповнення мобільного телефону. 05 липня 2022 року [PERSON] звернувся до правоохоронних органів з приводу крадіжки з його рахунку грошових коштів у сумі 7 000 грн. 05 липня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення за заявою відповідача внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022046610000067; розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Відомості про завершення досудового розслідування та встановлення осіб, винних у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, у суду відсутні. 02 вересня 2022 відповідач надіслав позивачу заяву про відміну нарахованої банком заборгованості за прострочення погашення вкрадених коштів у розмірі 7\~000,00 грн. Відповідь на заяву не надійшла. 21 листопада 2022 року відповідач повторно надіслав заяву позивачу, на яку отримав відповідь від 08 грудня 2022 року. Згідно з листом банку проведенню несанкціонованих списань з карткового рахунку відповідача передував успішні входи у мобільний застосунок з пристрою iPhone SE. Входи відбувалися з коректно введеним ПІН-кодом, операції були підтверджені через мобільний застосунок. Із доданого до позовної заяви розрахунку встановлено, що заборгованість за договором б/н від 28 серпня 2021 року станом на 18 червня 2024 року становить 27\~349,60грн (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, суду не надано. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань та відповідач ознайомився і погодився з умовами кредитного договору. Випискою за договором б/н від 28 серпня 2021 року підтверджується, що відповідач кредитними коштами користувався, однак повернення коштів на рахунок, відкритий позивачем, відбувалося не належним чином, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань за договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи наявна виписка за Договором б/н від 28 серпня 2021 року, з якої видно, що по рахунку відповідача відбувалися грошові перекази та поповнення картки. Верховний суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц зазначив, що надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту. Що стосується кримінального провадження №12022046610000067 від 05 липня 2022 року за ч.1 ст.185 КК України, відкритого за заявою відповідача, то суд вважає, що кримінальне провадження не встановлює преюдиційне значення для вирішення цієї справи, кримінальне провадження лише підтверджує факт звернення позивача до правоохоронних органів. Вироку, що набрав законної сили, ухваленого стосовно осіб, які незаконно заволоділи грошовими коштами з рахунку відповідача, суду не надано. Таким чином, відповідачем не доведено, що операції по картці були здійснені іншими особами злочинним шляхом. У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Отже,\~оцінивши кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупності\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved