Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

18 липня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2019 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області, яке набрало законної сили 29 березня 2019 року. під час спільного проживання у шлюбі у них народилась донька - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 20 квітня 2017 року, актовий запис № 103. Оскільки між ними шлюб розірвано, відповідач проживає окремо від сім`ї видана Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 740 від 12 червня 2024 року. [PERSON] навчається у 1 класі Цебриківського ліцею Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується довідками № 47-48 від 11 червня 2024 року. Згідно виконавчого листа виданого на підставі рішення Великомихайлівського районного суду в Одеській області від 26 лютого 2019 року по цивільній справі № 498/62/19 з [PERSON] на його користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 24 січня 2019 року. На підставі рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2020 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав. Останнім часом зросли витрати на утримання доньки у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Він самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їх доньку, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на нього законом та необхідні для належного утримання доньки. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку сьогоднішній та дохід відповідача вважає, що він [PERSON] , матір неповнолітньої доньки, може подати до суду позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку. Оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання та не дійшли домовленості з відповідачем по справі свого обов`язку утримувати неповнолітню доньку, він вважає за доцільне змінити спосіб стягуваних з відповідача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 3000,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 24 січня 2019 року на час від заробітку. Тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 24 січня 2019 року на частку всіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів, в якому представник відповідача просить в позові [PERSON] відмовити в повному обсязі. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 498/867/24 про зміну способу стягнення аліментів. Її чоловік має фінансові зобов`язання та значні витрати на лікування та утримання її та їх спільної дитини [PERSON] та його трьох дітей від попереднього шлюбу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( так як їх рідний батько вже довгий проміжок не сплачує аліменти, а тому вони знаходяться на утриманні [PERSON] ), а також доньку [PERSON] від [PERSON] , що підтверджується відповідними документами. Також її чоловік на постійній основі сплачує аліменти у розмірі 3000,00 грн. доньці [PERSON] . Так як вона не працює, забезпечення чоловіком її та шести дітей значною мірою впливають на фінансовий стан, тому це вимагає значних фінансових ресурсів, які будуть обмежені у випадку зміни способу стягнення аліментів. Зміна способу стягнення аліментів призведе до непропорційного фінансового навантаження, яке він не в змозі витримати, що порушить право на достатній рівень життя його та інших членів родини. Також є обмеження встановлене для захисту прав платника аліментів та забезпечення його можливості утримувати себе та інших членів сім`ї. Доходи відповідача повинні бути розподіленні між усіма дітьми, щоб забезпечити їхні основні потреби. Зміна способу стягнення аліментів може призвести до нерівномірного розподілу фінансових ресурсів, що негативно вплине на добробут інших дітей, буде порушувати права інших дітей на належне утримання. Зміна способу стягнення аліментів призведе до обмеження в забезпеченні та можливості її чоловіка утримувати себе та інших членів родини. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючи на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 квітня 2017 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 15 розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменувати призвищем « [PERSON] ». Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю. Також в матеріалах справи наявна копія рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2019 року , з якого вбачається , що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задоволено у повному обсязі. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 24.01.2019 року. Крім того, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] , починаючи з 24.01.2019 року. Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), з якого вбачається, що 24 лютого 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб про що 24 лютого 2023 року було складено відповідний актовий запис № 343. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». В матеріалах справи наявна довідка № 740 від 12.06.2024 року видана Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області , з якої вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає на території Цебриківської селищної ради за адресою: [ADDRESS] . Складу сім`ї: донька - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] . Також в матеріалах справи наявна довідка № 47 від 11.06.2024 року видана відділом освіти, культури, молоді та спорту Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно є ученицею 1 класу Цебриківського ліцею. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 48 від 11.06.2024 року видана відділом освіти, культури, молоді та спорту Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області , з якої вбачається, що [PERSON] , учениця 1 класу Цебриківського ліцею про те, що її батько [PERSON] контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться з вчителем не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до шкоди проводить і забирає мати, на виклики до школи приходить теж тільки мати. Довідку видано на підставі інформації класного керівника 1 класу Циктор К.О. про участь батька учениці цього класу у шкільному житті дитини. В матеріалах справи наявна копія заочного рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 29.10.2020 року з якого вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] ( третя особа - орган опіки та піклування Великомихайлівської районної державної адміністрації ) про позбавлення батьківських прав було задоволено. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Також в матеріалах справи наявна копія постанови про передачу виконавчого провадження від 06.02.2024 року, з якої вбачається, що постановлено передати виконавчий документ виконавчий лист № 498/62/19 виданий 08.04.2019 року Великомихайлівським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а саме до [INFO] , причинаючи з 24.01.2019 року у Кодимський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) у строк до 06.02.2024 року. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про відсутність заборгованості зі сплати аліментів № 21.18-8311 від 10.06.2024 року видана Кодимським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), з якої вбачається, що у [PERSON] станом на червень 2024 року заборгованість по аліментам відсутня. Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), з якого вбачається, що 29 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що 29 грудня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 173. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] Крім того в матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 13.11.2024 року, з якої вбачається, що вона [PERSON] получає добровільні аліменти на їх доньку [PERSON] від [PERSON] у розмірі 2000-5000 грн. щомісячно. В матеріалах справи наявний акт про встановлення фактів від 14 листопада 2024 року, з якого вбачається, що гр. [PERSON] проживає з дружиною та дітьми з 22.06.2022 року та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Колишній чоловік теперішньої дружини гр. [PERSON] ( [PERSON] , а саме [PERSON] позбавлений батьківських прав з 30.09.2024 року, згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області та має 266,000 грн. заборгованості зі сплати аліментів. Гр. [PERSON] також утримує власного сина [PERSON] ,2024 року народження. Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 квітня 2024 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] про що 18 квітня 2024 року було складено відповідний актовий запис № 81. В графі батьки вказано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 вересня 2022 року повторно Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] про що 24 січня 2014 року було складено відповідний актовий запис № 27. В графі батьки вказано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». В матеріалах справи наявна копія рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09 січня 2025 року, з якого вбачається, що заяву [PERSON] про усиновлення було задоволено. Вищевказаним рішення було ухвалено усиновити [PERSON] громадянином України [PERSON] , внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] ; усиновити [PERSON] громадянином України [PERSON] , внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] ; усиновити [PERSON] громадянином України [PERSON] , внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. За обставинами даної справи з відповідача рішенням суду від 26.02.2019 року стягнені аліменти у розмірі 3000,00 грн. на дитину щомісячно. Пред`явивши вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника аліментів та визначивши її розмір у 1/4 частину, позивачка фактично заявляє вимоги про збільшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини. Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника, позивачці належало доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України. Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилалась на те, що раніше визначений розмір судом не змозі в повному обсязі задовольнити потреби дитини. Отже, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України позивачкою не надано будь-яких доказів зміни матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а саме поліпшення його матеріального становища. Посилання позивача на недостатність раніше визначеного розміру аліментів матеріальним потребам дитини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки матеріалами справи підтверджено, що у відповідача [PERSON] на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, крім того представником позивача надано суду рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09.01.2025 року, яке не набрало законної сили, згідно якого [PERSON] усиновлено трьох дітей [PERSON] . Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 частину 2 статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 зазначила, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі, у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Суд зазначає, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17. Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі N 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17 травня 2016 року було внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Враховуючи, що належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу позивачкою не надано, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог [PERSON] та відсутність підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed