Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

02.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 00-9057287 від 07.08.2023 у розмірі 15375,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07.08.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір № №00-9057287, відповідно якого відповідачу надано кредитний ліміт в сумі 5 000 гривень. На виконання умов договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 15375,00 грн. 10.04.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №1-10042024, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 00-9057287 від 07.08.2023. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконував, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9057287 від 07.08.2023 в сумі 15375 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 06.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 13.01.2025 року. Представник позивача в позовній заяві та клопотанні наданому до суду вказав, що не заперечує проти винесення у справі заочного рішення у випадку відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася жодних клопотань та відзиву не надав, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду опубліковане на офіційному сайті Володарського районного суду Київської області. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без їх виклику за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ст. 280 ЦПК України, суд, враховуючи вказані факти, згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2023 між ТОВ «КАЧАЙГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9172549, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 9731G. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Качай гроші» в електронній формі (а.с. 17-21). За умовами якого ТОВ «Качай гроші» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі в сумі 5 000 гривень на строк 120 днів зі сплатою за користування грошовими коштами у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами в період з 1 по 20 день включно, а починаючи з 21 дня - у розмірі 2,50% від суми та комісією в сумі 250 гривень. Також 07.08.2023 року [PERSON] за допомогою вказаного одноразового ідентифікатора 9731G (а.с. 32) підписала паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань кредитодавця, та графік платежів як невід`ємної частини договору кредитної лінії №00-9057287, відповідно до якої чиста сума кредиту станом на дату повернення 05 грудня 2023 року складає - 20250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн. - сума кредиту, 15000,00 грн. - проценти за користування кредитом, 250,00 грн - комісія (а.с. 21-24). ТОВ «Качай гроші» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 22 квітня 2024 року про перерахування грошових коштів через платіжний сервіс «Platon» (а.с. 32 зворотній бік, 33-36) Згідно розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9057287 від 07.08.2023 станом на 13.11.2024 року заборгованість [PERSON] складає 15375,00 грн (а.с. 37). Відповідно до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 між ТОВ «Факторинг партнерс» та ТОВ «Качай гроші» у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 38-40). Згідно копії акту прийому-передачі від 10.04.2024 року реєстру боржників (в електронному та паперовому вигляді) за договором факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 року фактор ТОВ «Факторинг Партнерс» з однієї сторони та ТОВ «Качай гроші» уклали даний акт про те, що у виконанні п.8.3.1. договору факторингу №1-10042024 від 10 квітня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 10.04.2024 року, складеного за формою згідно із додатком №1 до договору (а.с. 41). Відповідно до п.2.2. договору факторингу №1-10042024 від 10 квітня 2024 року від клієнта до фактору переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості (а.с. 38) Згідно копії реєстру боржників за кредитним договором укладеним між позичальником та ТОВ «Качай Гроші» до договору факторингу №1-10042024 від 10 квітня 2024 року, серед переліку прізвищ боржників під номером 3650 мається і прізвище відповідача [PERSON] (а.с. 42). З копії платіжної інструкції №422780049 від12.04.2024 року вбачається, що ТОВ «Качай гроші» отримала від ТОВ «Факторинг Партнерс» 1 168 064,68 гривень оплату за договором факторингу №1-10042024 від 10 квітня 2024 року (а.с. 40 зворотна сторона). ТОВ «Факторинг Партнерс» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність з надання фінансових послуг (а.с. 7-10). Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. В силу ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно п.7.12 укладеного договору кредитної лінії № 00-9057287 від 07.08.2023 вказано, що даний договір укладено у виді електронного договору та має таку саму юридичну силу, як і письмовий. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив свою повну обізнаність та згоду з усіма його умовами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачкою не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо розміру заборгованості за кредитним договором. При цьому суд враховує, що сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідачка у межах строку кредитування з 07.08.2023 до 05.12.2023 за користування кредитними коштами. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що за приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9057287 від 07.08.2023 на загальну суму 15375,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованості за відсотками - 10125,00 грн. та заборгованості за комісією 250,00 грн. Отже, позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9057287 від 07.08.2023 підлягають задоволенню повністю. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1-4 ч. 4. ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов 'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Як слідує з договору про надання правової допомоги №15-07/2024 від 02.07.2024 року стороною позивача був укладений договір з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» була складена заявка на надання правової допомоги вартість якої складає 9000,00 гривень, Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ТОВ «Факторинг Партнерс» судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Володарським районними судом Київської області є недостатніми. Саме тому, в решті позову слід відмовити, оскільки на підтвердження понесених витрат на юридичну допомогу не надано документів, які свідчать про оплату гонорару, пов`язаного з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Відтак, зазначені витрати не мають документального підтвердження та не доведені. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial