Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У листопаді 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 627436 від 21 лютого 2023 року в розмірі 85 900,00 грн., та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 21 лютого 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 627436, відповідно до умов якого відповідач отримала 10 000,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER]. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://selfiecredit.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Факт перерахування коштів підтверджується довідкою № 20241030-278 від 30 жовтня 2024 року, наданою ТОВ "ПЕЙТЕК". Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 01 лютого 2024 року становить 85 900,00 грн., яка складається з: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 75 900,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 627436. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. В позовній заяві представник позивача просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Судова повістка та копія ухвали про відкриття провадження надсилалися відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 21 лютого 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 627436. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://selfiecredit.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору, відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет Клієнта. Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої позивачем, [PERSON] , з якою укладено договір № 627436 від 21 лютого 2023 року, ідентифікована ТОВ «Селфі Кредит» (а.с.39). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 627436 від 21 лютого 2023 року, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 10 000,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER], строком на 420 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується в межах кредиту. Знижена процентна ставка 1.43%. Дата надання кредиту: 21 лютого 2023 року або 22 лютого 2023 року (а.с.24-34). Судом встановлено, що факт перерахування коштів підтверджується довідкою №20241030-278 від 30 жовтня 2024 року, наданою ТОВ "ПЕЙТЕК", з якої вбачається, що між ТОВ "ПЕЙТЕК" та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір на переказ коштів №03052022-1 від 03 травня 2022 року. Відповідно до зазначеного договору, 21 лютого 2023 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 10 000,00 грн.; призначення платежу: зарахування на картку № [NUMBER] (а.с.47). Відповідно до умов договору факторингу № 01022024, укладеного 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.48-52). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 627436 від 21 лютого 2023 року в сумі 85 900,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 75 900,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.53). Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 627436 від 21 лютого 2023 року становить 85 900,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 75 900,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.41-46). 25 листопада 2024 року за вих. № 23356157 позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 85 900,00 грн. (а.с.56). Між сторонами виник спір, щодо належного виконання позичальником умов кредитного договору. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Згідно долучених до матеріалів справи розрахунків, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 627436 від 21 лютого 2023 року станом на 01 лютого 2024 року в розмірі 85 900,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 75 900,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.41-46). Позивачем надано суду копію договору факторингу, акт прийому-передачі Реєстру Боржників, витяг з реєстру боржників до договору факторингу, що в свою чергу підтверджує та дозволяє дійти висновку, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» одержало від первісного кредитора ТОВ «Селфі Кредит» право вимоги по заборгованості за кредитним договором відповідача. Договір факторингу, укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку також недійсним не визнаний, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом обґрунтованість своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 627436 від 21 лютого 2023 року, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року, в розмірі 85 900,00 грн. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1926 від 10 вересня 2024 року (а.с.14). На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved