Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30.07.2024 ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" звернулося до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором від 27.11.2019 в розмірі 73437,70 грн. та понесені судові витрати, оскільки останній не виконує умови договору. Вказує, що 27.11.2019 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту 501210379 відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 50000 грн. строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 17,99 % річних. В подальшому 22.02.2021 між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено Договір факторингу №1, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передало ТОВ «ФК ФОРТ» за плату належні йому права вимоги. Також, 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01-23-02/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ФОРТ» передало ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги. Згідно Додатку до Договору факторингу від 22.02.2021, ТОВ «ФК» ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №501210379 від 27.11.2019 в розмірі 73437,70 грн., з яких: 49281,06 грн. заборгованість за основним боргом, 23356,61 грн. заборгованість за процентами, 800 грн. заборгованість за пенею/штрафами/неустойкою. Відповідач не виконав покладені обов`язки, у зв`язку з чим станом на 23.02.2021 утворилася заборгованість у розмірі 73437,70 грн., яку просить стягнути з відповідача. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача Євтодьєв А.О. не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 61-62, 70-71, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 64, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Цимбалістенко О.В., від 01.10.2024 справу за позовною заявою ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 13.01.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 14.02.2025 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 27.11.2019 [PERSON] оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідач запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком (а.с. 5). Відповідно до Умов кредитної ліній, ліміт становить 200000 грн., процентна ставка 26 % річних. Строк дії 3 роки з моменту випуску картки, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн., що також підтверджується акцептом (а.с. 5). Крім того, сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума ліміту кредиту становить 50000 грн., строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 17,99 % річних (а.с. 6). З розрахунку заборгованості -а.с. 35, вбачається, що загальна сума боргу за Кредитним договором №501210379 від 27.11.2019, станом на 22.02.2021 становить 73437,70 грн., що складається з: 49281,09 заборгованість за кредитом, 10209,83 грн. заборгованість за відсотками, 13146,78 грн. заборгованість по комісії, 800 грн. заборгованість по штрафам. Відповідно до виписки по рахунку, відповідач [PERSON] в період з 27.11.2019 по 22.02.2021 здійснював зняття готівки, частково погашав заборгованість(а.с. 29-34). 22.02.2021 між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено Договір факторингу №1, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передає ТОВ «ФК ФОРТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ФОРТ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 9-13, 22, 23). 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01-23-02/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ФОРТ» передає ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 14-18, 24, 25). Згідно Додатку до Договору факторингу від 22.02.2021, ТОВ «ФК» ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №501210379 від 27.11.2019 в розмірі 73437,70 грн., з яких: 49281,06 грн. заборгованість за основним боргом, 23356,61 грн. заборгованість за процентами, 800 грн. заборгованість за пенею/штрафами/неустойкою (а.с. 19-21). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, судом встановлено, що 27.11.2019 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено та підписано оферту та акцепт на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідної до яких Банк надав [PERSON] кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення (а.с. 5). Крім того, сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума ліміту кредиту становить 50000 грн., строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 17,99 % річних (а.с. 6). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі\~\~№ 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року\~\~у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Матеріалами справи підтверджується, що Товариство виконало зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. При цьому, з розрахунку заборгованості -а.с. 35, вбачається, що загальна сума боргу за Кредитним договором №501210379 від 27.11.2019, станом на 22.02.2021 становить 73437,70 грн., що складається з: 49281,09 заборгованість за кредитом, 10209,83 грн. заборгованість за відсотками, 13146,78 грн. заборгованість по комісії, 800 грн. заборгованість по штрафам. У відповідності до положень ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України) . Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Як вбачається, 22.02.2021 між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено Договір факторингу №1, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передає ТОВ «ФК ФОРТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ФОРТ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 9-13, 22, 23). 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01-23-02/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ФОРТ» передає ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 14-18, 24, 25). Згідно Додатку до Договору факторингу від 22.02.2021, ТОВ «ФК» ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №501210379 від 27.11.2019 в розмірі 73437,70 грн., з яких: 49281,06 грн. заборгованість за основним боргом, 23356,61 грн. заборгованість за процентами, 800 грн. заборгованість за пенею/штрафами/неустойкою (а.с. 19-21). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач в повному обсязі не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей по Договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Оскільки ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» є правонаступником всіх прав та зобов`язань АТ «Альфа-Банк», та враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків не виконав в повному обсязі, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатив в повному обсязі, чим порушив умови кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання кредиту №501210379 від 27.11.2019, яка станом на 23.02.2021 становить 73437,70 грн., що складається з: 49281,09 заборгованість за кредитом, 10209,83 грн. заборгованість за відсотками, 13146,78 грн. заборгованість по комісії, 800 грн. заборгованість по штрафам. Щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги №05-10/23 від 05.10.2023, укладений між позивачем та адвокатом Макєєвим В.М., акт приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, згідно якого адвокат Макєєв В.М. виконав послуги з надання первинної консультації, правовий аналіз наявних матеріалів, підготовка та подання до суду позовної заяви на загальну суму 7100 грн., а також додано платіжну інструкцію від 07.03.2024 (а.с. 37-38, 39, 40). Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу в сумі 7100 грн., та відповідно до вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 7100,00 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. (а.с.4) , який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved