Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В листопаді 2024 року позивач ТОВ «Київська комунальна компанія» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість, яка утворилася станом на 01 жовтня 2024 року, в розмірі 17706,50 грн., що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг - 16723,20 грн., 3% річних - 207,54 грн., інфляційних нарахувань - 571,25 грн., пені - 204,51 грн. та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 жовтня 2017 року між ТОВ "Київська комунальна компанія" та [PERSON] укладено договір №12/01/2/220 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг. За умовами вказаного договору ТОВ «Київська комунальна компанія» зобов`язалось надавати [PERSON] послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання [PERSON] послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] не своєчасно та не у повному обсязі сплачує за надані їй житлово-комунальні послуги, станом на 01 жовтня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 17706,50 грн. За несвоєччасність проведених оплат, позивачем здійснено розрахунок трьох процентів річних від суми боргу та інфляційних втрат й пені. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 06 листопада 2024 року головуючим суддею визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 08 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28 листопада 2024 року відповідачем подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Того ж дня відповідач з матеріалами справи ознайомлена. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, у порядку ст.178 ЦПК України 06 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить суд відмовити позивачу ТОВ «Київська комунальна компанія» в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню. В мотивування поданого відзиву зазначає, що 10 жовтня 2017 року між сторонами укладений договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг № 12/01/2/220. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року з неї стягнуто на користь ТОВ «Київська комунальна компанія» заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги станом на листопад 2022 року на загальну суму 26656,43 грн. Заборгованість та суму судового збору відповіач внесла на рахунок позивача 11 вересня 2024 року, а також надлишково сплатила 550,37 грн. Крім того, 13 вересня 2024 року нею сплачено на рахунок позивача грошові кошти у рахунок погашення заборгованості за поточний період у сумі 15000,00 грн. Таким чином, станом на 01 жовтня 2024 року вона внесла оплату за житлово-комунальні послуги, вважає що позивач безпідставно включив у розрахунок суму боргу за періоди, що були нею сплачені, з поданих розрахунків неможливо встановити суму заборгованості, яка виникла на момент подання позовної заяви. 30 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку надійшла відповідь представника позивача ТОВ «Київська комунальна компанія» - Татарчук О.Л., в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в загальному розмірі 983,30 грн., що складаються з: 3% річних - 207,54 грн., інфляційних нарахувань - 571,25 грн. та пені - 204,51 грн.; а також витрати по сплаті судового збору - 3028,00 грн. Зауважує, що у березні 2023 року ТОВ «Київська комунальна компанія» звернувся до Оборонського районного суду м.Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період з січня 2021 року по листопад 2022 року. Заочним рішенням від 30 травня 2023 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 29340,43 грн. 11 вересня 2024 року відповідачем сплачено на рахунок позивача 29340,43 грн. на виконання рішення суду. Відповідач тривалий час систематично порушує зобов`язання по сплаті за надані житлово-комунальні послуги, систематично збільшується заборгованість. [PERSON] 13 вересня 2024 року сплатила 15000,00 грн., зараховані на її особовий рахунок на погашення заборгованості за період з грудня 2022 року по жовтень 2023 року. На день звернення до суду із позовом 01 листопада 2024 року, існувала визначена позивачем заборованість. Після подання позовної заяви відповідачем 05 грудня 2024 року здійснено платіж у розмірі 17000,00 грн. на рахунок ТОВ «Київська комунальна компанія», який позивачем зараховано в рахунок оплати послуг за утримання будинку, споруд та прибудинкової території - 12500,00 грн., компенсація за надання послуг з зовнішньої охорони території будинку - 4100,00 грн. та компенсація вартості технічного обслуговування та ремонту системи контролю доступу та системи відео спостереження - 400,00 грн. Позовні вимоги в частині сплати 3% річних, інфляційних нарахувань та пені відповідачем добровільно не сплачено. Тому, просить їх стягнути в розмірі 983,30 грн. та судові витрати. Представник позивача ТОВ «Київська комунальна компанія» - Татарчук О.Л. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», 09 грудня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнавала та просила суд відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що заборгованість відсутня. Нарахування суми боргу та звернення з позовом до суду спричинено плутаниною зарахуванням платежів в рахунок виконання попереднього судового рішення. Тому вважає, що підстави для застосування штрафних санкцій відсутні. Відповідач наголошує, що у частині стягнення 3% річних, інфляційних витрат та пені позов не підлягає задоволенню, як і кмпенсація витрат по сплаті судового збору. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заслухавши відповідача та дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Між сторонами виник спір щодо неналежної оплати відповідачем за спожиті житлово-комунальні послуги. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року між ТОВ "Київська комунальна компанія" (виконавець) та [PERSON] , як власником житла, укладено договір №12/01/2/220 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг. За умовами договору ТОВ «Київська комунальна компанія» зобов`язалось своєчасно надавати [PERSON] послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання споживачем послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: [ADDRESS] , а відповідач взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати за надані послуги (а. с. 12-19). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, балансоутримувач та управитель (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно з зазначеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] не сплачувала за надані житлово-комунальні послуги, за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року включно допустила заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку, споруд, прибудинкової території в розмірі 12257,20 грн., заборгованість по компенсації за послуги зовнішньої охорони території будинку за період з листопада 2023 року по вересень 2024 року включно в сумі 4070,00 грн., заборгованість по компенсації за технічне обслуговування та ремонт системи контролю доступу та системи відео спостереження за період з листопада 2023 року по вересень 2024 року включно в розмірі 396,00 грн. що загалом становить 16723,20 грн. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 207,54 грн. та інфляційні витрати у розмірі 571,25 грн. та пеня за несвоєчасне здійснення оплати - 204,51 грн. є обґрунтованими та правомірними. Відповідачем надано до суду докази часткової сплати вказаної заборгованості. Згідно квитанції від 05 грудня 2024 року, [PERSON] сплатила 17000 грн., які зараховано позивачем в рахунок погашення заборгованості за надані комунальні послуги. Отже, суд погоджується з твердженням відповідача, що станом на дату ухвалення рішення, в межах заявлених позовних вимог нею повністю погашена заборованість по слаті за комунальні послуги. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Так, як відповідч несвоєчасно сплачувала за комунальні послуги, прострочила виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано 3% річних - 207,54 грн.; інфляційні нарахування 571,25 грн.; пеня за несвоєчасне здійснення оплати - 204,51 грн. Судом перевірено правильність проведених розрахунків, з якими повністю погоджується. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги з частині заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги добровільно сплачені відповідачем під час судового розгляду, тому позов підлягає задоволенню частково лише в частині стягнення з [PERSON] 3% річних -207,54 грн., інфляційних нарахувань - 571,25 грн. та пені - 204,51 грн., що разом становить в сумі 983,30 грн. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 27 від 30 жовтня 2024 року. Понесені позивачем судові витртаи зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн, підлягають стягненню з відповідача, так як нею частково сплачена заборгованість під час судового розгляду.

Outcome: partial