Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

24 грудня 2024 року на підставі ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року на адресу Софіївського районного суду Дніпропетровської області за\~\~підсудністю, надійшла позовна заява\~ Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 9960 грн. 62 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.04.2023 року приблизно о 21 год. 32 хв., в м. Кривому Розі по вул. Доватора, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.05.2023 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. Враховуючи те, що на час скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, Позивач, відповідно до\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодував шкоду власнику автомобіля «ВАЗ» в розмірі 8810,62 грн., а також поніс додаткові витрати на збір документів у сумі 1150,00 грн. А тому, в порядку регресу, позивач просить стягнути з відповідача зазначені грошові кошти. 27 грудня 2024 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.63). Представник позивача Гермаш С.М., який діє на підставі довіреності (а.с.7), в позовній заяві та додатковому клопотанні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.5, 69). Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст.\~131\~ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст.\~43\~ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст.\~131\~ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі\~статтею 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 17 лютого 2025 року ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1,2 ст.83ЦПК\~України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2023 по справі №215/2165/23, яка набрала законної сили 23 травня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Тоді суд встановив, що 16.04.2023 о 21.32 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Форд Фокус н/з [NUMBER] біля будинку №5 по вул. Доватора в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, був неуважний до дорожньої обстановки, під час початку руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21061 н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3б, 10.1, 10.9\~ПДР\~України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене\~ст.124 КУпАП\~(а.с.8-9). Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні вказаної ДТП є доведеною та в порядку\~ст. 82 ЦПК України\~доказуванню не підлягає. Учасниками ДТП були: [PERSON] , який керував автомобілем «Ford» державний номерний знак « [NUMBER] »; [PERSON] , який є власником автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Даних щодо страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] не має. (а.с.12, 13). 31 травня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номер « [NUMBER] » , [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10-11). Згідно зі звітом про оцінку майна № 081/МЗ-23 від 01.07.2023 «За визначенням оціночної вартості матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля ВАЗ-21061, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження», складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (без урахування зносу) складає 9474,05 грн.; з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу -8810,62 грн. (а.с. 14-25). На підставі наказу та довідки № 1 від 09.07.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Моторним (транспортним) страховим бюро України потерпілому [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8810,62 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 973121 від 11.07.2023 року (а.с. 45-47). Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 1\~150 (одна тисяча сто п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцію №973068 від 10 липня 2023 року (а.с. 72). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. [PERSON] направлено претензію МТСБУ про відшкодування збитків в порядку регресу, однак така залишена без відповідного реагування, в добровільному порядку вказані кошти відповідач не сплатив, будь-яких доказів на спростування вказаного суду не надав (а.с. 52). Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(чинного на час вчинення ДТП та на час відшкодування шкоди\~далі «Закону»), Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ст.4 Закону, Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону). Згідно з п.17.1 ст.17 Закону, Страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього\~Закону\~та чинного законодавства України. З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п.21.1 ст.21 Закону). Відповідно до пп.«а»,п.41.1ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом,у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з положеннями\~ст. 11 ЦК України\~встановлено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких зокрема є - завдання майнової (матеріальної) шкоди. Відповідно до пп.38.2.1 п.38.2\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(чинного на час вчинення ДТП та на час відшкодування шкоди) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, з наведених приписів законодавства вбачається, що відповідач в порядку регресу повинен відшкодувати завдану майнову шкоду позивачу, яка складається з відшкодування вартості відновлюваного ремонту пошкодженого незаконними діями відповідача транспортного засобу потерпілого [PERSON] , а також матеріальну шкоду у вигляді додаткових витрат на оформлення документів для здійснення відповідної виплати МТСБУ на користь потерпілого, оскільки оформлення таких документів вимагається чинним законодавством та ці витрати перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП і виною відповідача в ній. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 2\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст. 89 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач [PERSON] , як водій транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, внаслідок чого МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 8810,62 грн., а також понесло витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 1\~150,00 грн., а доказів того, що відповідач підпадає під дію п. 13.1\~ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~останньому суду не надав, то відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України,\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~позивач МТСБУ має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підставним, відтак позовні вимоги необхідно задовольнити. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, з урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved