Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У січня 2025 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 15 липня 2022 року Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №94. Сторони від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем з весни 2024 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати просила залишити за нею. Позивач, у судове засідання не з`явилась, відповідно до позовної заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву у відповідності до якої просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2022 року, який зареєстровано Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №94 (а.с. 5). Сторони від шлюбу дітей не мають. Подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, сторони з весни 2024 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Спір про майно відсутній. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи позицію позивача суд вважає за можливе судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved