Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 81168,56грн., а також вирішити питання щодо судових витрат та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.09.2017 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200000 гривень. Процентна ставка за користування кредитом становить 39,99%, обов`язків мінімальний платіж становить 5% від загальної суми заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Позивач зазначає, що АТ «Альфа Банк» зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, надав відповідачеві кредитні кошти у встановленому договором розмірі, однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.12.2021 року виникла заборгованість у розмірі 81168,56 гривень. 20.12.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 46). Позиція сторін в судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, а тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.09.2017 року [PERSON] звернулася до АТ «Альфа Банк» із заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 6), і в той же день ним була підписана Оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 5) Відповідно до даної оферти ліміт кредитної лінії складає 200 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитною лінією встановлена у розмірі 39,99 % річних (а.с. 4). Активне користування відповідачем кредитною карткою підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 06.04.2018 року по 20.12.2021 року (а.с. 18-34). Однак, [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконувала, внаслідок чого, за розрахунком позивача, станом на 20.12.2021 року виникла заборгованість у розмірі 81168,56 гривень (а.с. 35). 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, у відповідності до якого АТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги, в тому числі до боржника [PERSON] (а.с. 9-17). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2 ст.\~1083\~ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6\~та 627\~ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому . Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639\~ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, судне бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого, в розумінні ст.ст.\~76-81\~ЦПК України доказу, на спростування обставин, викладених в позові. Аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем, яку відповідач визнала у повному обсязі, суд дійшов до обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 01.09.2017 року, що виникла станом на 20.12.2021 року в сумі 81168,56 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. (а.с.1), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7100 гривень (а.с. 36-40). На підставі викладеного,

Outcome: approved