Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

11.07.2024 року до суду звернувся позивач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. 12.07.2024 року отримана Відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 року відкрите провадження по цивільній\~справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 21.11.2024 року. 13.08.2024 року позивачем подана заява про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7000 грн. \~ \~ \~ \~ 21.11.2024\~року розгляд\~справи відкладено\~на 05.02.2025\~року,\~у зв`язку\~із неотриманням\~відомостей про\~належне повідомлення\~відповідача. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість\~за договором № 2023639053_CARD від 22.04.2019 року, яка виникла станом на день відступлення права вимоги у розмірі 86\~986,71 грн., яка складається із наступного: -Заборгованість за тілом кредиту 40\~800,00 грн.; -Заборгованість за відсотками 46\~186,71 грн. А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028.00 грн.. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 24 березня 2023 року між AT «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №2023639053_CARD від 22.04.2019 року укладеними між AT «ОТП Банк» та [PERSON] 22.04.2019 року між AT «ОТП Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено кредитний договір №2023639053 (надалі - Договір). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримала кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. П.2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №2023639053_CARD від 22.04.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі Договір) та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис Позичальника на розписці. Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором, На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Шляхом підписання Заяви-Анкети (п.2 Договору) клієнт підтвердив, що: 1) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі Інформацію передбачену законодавством , що захищає права споживачів; 2) перед укладанням Договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/ Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-Анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредиту та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту. Відповідно до умов Кредитних договорів, їх підписанням, Клієнт свідчить, що у разі отримання ним кредиту та у разі перебування ним у шлюбі, Кредит буде використано на потреби його сім`ї. У разі, якщо другий із подружжя Клієнта матиме заперечення щодо отримання користування кредитом, Клієнт зобов`язується розірвати Договір та виконати всі Боргові зобов`язання за Договором. AT «ОТП Банк» свої зобов`язання за Заявою анкетою про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №2023639053_CARD від 22.04.2019 року виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено в 09.01.2022 року. У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 86986,71 грн (40800,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 46186,71 грн. заборгованість по відсотках). 22.05.2024 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога була отримана Відповідачем 24.05.2024 року, однак так і не була виконана, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачем відзив на позовну заяву не надано. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд,\~з`ясувавши зміст позовних вимог,\~вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається між сторонами виник спір з кредитних правовідносин. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.04.2019 року між AT «ОТП Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено кредитний договір №2023639053 (надалі - Договір). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримала кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. П.2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №2023639053_CARD від 22.04.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі Договір) та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис Позичальника на розписці. Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором, На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Шляхом підписання Заяви-Анкети (п.2 Договору) клієнт підтвердив, що: 1) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі Інформацію передбачену законодавством , що захищає права споживачів; 2) перед укладанням Договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/ Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-Анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредиту та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, тому вважається укладеним. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно укладеного між сторонами договору погоджені взаємні права та обов`язки сторін. В укладеному кредитному договорі, а саме, паспорті споживчого кредиту, сторонами погоджені умови щодо розміру та видів відсотків за користування кредитом. Судом встановлено, що AT «ОТП Банк» свої зобов`язання за Заявою анкетою про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №2023639053_CARD від 22.04.2019 року виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено в 09.01.2022 року. У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 86986,71 грн (40800,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 46186,71 грн. заборгованість по відсотках). 22.05.2024 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога була отримана Відповідачем 24.05.2024 року, однак так і не була виконана, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.\~610,\~612 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Також судом встановлено що 24 березня 2023 року між AT «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №2023639053_CARD від 22.04.2019 року укладеними між AT «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до ст. 514 ЦК України - До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 516 ЦК України - Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 2023639053_CARD від 22.04.2019 року у розмірі 86\~986,71 грн., яка складається із наступного: - Заборгованість за тілом кредиту 40\~800,00 грн.; - Заборгованість за відсотками 46\~186,71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України - Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові, але може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18). Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2023639053_CARD від 22.04.2019 року, як у правонаступника первісного кредитора. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений\~ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту та відсотках. Так як така відповідальність передбачена умовами кредитних договорів і відповідач, підписавши договір про надання кредиту, тобто, уклавши договір, та отримавши кредитні кошти погодився з ним. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Відповідно до розрахунку заборгованості за укладеним з відповідачем договором про надання кредиту вбачається, що відповідачем частково вносились платежі на погашення кредитів, що підтверджує факт, що відповідач був ознайомлений з умовами укладеного кредитного договору та частково їх виконував. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню заборгованість 86\~986,71 грн., яка складається із наступного: - Заборгованість за тілом кредиту 40\~800,00 грн.; - Заборгованість за відсотками 46\~186,71 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі а тому відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог,\~судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача витрат за надання правої допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - \~Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховується, що у заяві зазначались очікувані позивачем судові витрати, в тому числі і за надання професійної правової допомоги в сумі 7 000.00 грн., та що справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Матеріали цивільної справи містять копію договору № 01/05-23 від 01.05.2023 року про надання правової допомоги, укладений між позивачем і адвокатським бюро «Юлії Чміль», копію Додатку № 1 до вищевказаного договору, копію Акту про надання правової допомоги № 187. Також суд враховує, що справа не складає значного публічного інтересу, і не є складною. Судом враховується, що справа розглядалась протягом незначного періоду часу. Також судом враховується, що справа розглядалась без виклику учасників розгляду справи. З урахуванням всіх вищенаведених обставин, пропорційності та співмірності понесених судових витрат відносно предмета спору, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги частково та про стягнення з відповідача на користь позивача 3000.00 (три тисячі) грн., на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги. В іншій частині судові витрати за надання правової допомоги покласти на позивача.

Outcome: approved