Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернулися в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на належні їм частки нерухомого майна - житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , посилаючись, що вказаний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується записами у погосподарській книзі. Станом на 15 квітня 1991 рік у вказаному будинку були зареєстровані: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] (відповідачка) та син [PERSON] . Відповідачка [PERSON] була зареєстрована у будинку, однак там не проживала у період з серпня 1986 по вересень 1991 року, тому втратила право власності на майно, яке належало колгоспному двору. При цьому, відповідачка не претендує на частку у даному домогосподарстві. Відтак, вказаний вище житловий будинок належав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, до якого входить 1/3 частка вказаного вище житлового будинку. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець першої черги, вступивши в управління спадковим майном, тому розмір часток змінились наступним чином: 2/3 - [PERSON] та 1/3 - [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса, позивачка [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Крім цього, позивачі також не мають можливості у позасудовому порядку зареєструвати право власності на належні їм по 1/3 частці в домоволодінні, як члену колишнього колгоспного двору, оскільки відсутні документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку. З урахуванням викладеного позивачі просять суд: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору; - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. За клопотанням представника позивачів, адвоката Оринник Н.С. у строк до 23 грудня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] . Якщо така справа заводилась, то надати суду її завірену копію. 10 січня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про відсутність спадкової справи після смерті після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачів, адвокат Оринник Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала за місцем реєстрації, а фактично проживала у м. Саліхард (росія). Вона не брала участі своєю трудовою діяльністю та особистими коштами у діяльності колгоспного двору, не є співвласником даного будинковолодіння та не претендує на частку в ньому. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони є сусідами позивачів, оскільки проживають у с. Цвітова Чортківського району Тернопільської області. Свідки також знають відповідачку [PERSON] , дівоче прізвище якої Регула. Свідки підтвердили, що відповідачка в період часу з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала разом із батьками та братом у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідачки, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 19 липня 1988 року відділом запису актів громадянського стану Бучацького районною радою народних депутатів Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб 26 квітня 1958 року із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 грудня 1970 року Ріпинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 19 січня 2024 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Після реєстрації 05 серпня 1992 року шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 05 серпня 1992 року Переволоцькою сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області. За даними погосподарської книги Ріпинецької сільської ради за 1986-1989 роки, членами домогосподарства за особистим рахунком № [NUMBER] , який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . За даними погосподарської книги Ріпинецької сільської ради за 1991-1995 роки, членами домогосподарства, який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , внуки [PERSON] та [PERSON] . За даними довідки № 34 від 14 жовтня 2024 року, виданої виконкомом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала за місцем реєстрації, а фактично проживала у м. Саліхард (згідно записів у по господарських книгах за 1986-1995 роки). За місцем реєстрації не брала участі працею і коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 1995 року Ріпинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Згідно довідки № 72 від 12 серпня 2024 року, виданої Цвітівським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління спадковим майном [PERSON] , померлого [INFO] у с. Цвітова, вона користувалася та обробляла земельні частки, користувалася та підтримувала належний стан житлового будинку [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79677492, сформованої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. 10 січня 2025 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Як слідує з інформації відділу державної реєстрації Бучацької міської ради Тернопільської області № 01-4/47 від 21 листопада 2024 року, подані заявником документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, оскільки з питань державної реєстрації речового права, права спільної часткової власності, по 1/3 частки, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , звертаються громадяни [PERSON] та [PERSON] , а пред`явлений документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку видано на ім`я гр. [PERSON] , що є підставою для відмови в державній реєстрації прав відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності із архівного витягу архівного відділу №2 Чортківської РВА Тернопільської області із протоколу чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Ріпинецької сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 31 грудня 1993 року (рішення б/н від 31.12.1993) [PERSON] передано у приватну власність та у користування земельні ділянки у розмірі 0,41 га, з них: під будівлю - 0,05; під ріллею - 0,21; передано в користування - 0,15. Як слідує з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 17 січня 2024 року, виготовленого Комунальним підприємством «Бучацьке бюро технічної інвентаризації», житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , споруджений у 1960 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа основи (забудови) 77,54 кв.м., веранди літ. «а», погрібу під частиною будівлі літ. «пдА», сараю літ. «Б». За даними довідки № 13 від 17 січня 2024 року, виданої КП «Бучацьке РБТІ», нерухоме майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , в комунальному підприємстві не зареєстровано. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. № 132/01-16 від 28 жовтня 2024 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , нотаріус не має можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тому для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями ст. ст. 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося ст. 563 ЦК УРСР. Так, згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Згідно з вимогами ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Подібні правовідносини проаналізовані Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15. За наявними у справі матеріалами встановлено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: голова [PERSON] , дружина [PERSON] , та син [PERSON] . Дочка [PERSON] втратила право на частку в майні колгоспного двору, так як з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала за місцем реєстрації, а фактично проживала у м. Саліхард. За місцем реєстрації не брала участі працею і коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору (у відповідності до довідки № 34 від 14 жовтня 2024 року, виданої виконкомом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області). Вказані обставини визнала та підтвердила в судовому засіданні відповідачка [PERSON] , а також свідки [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з рівності часток усіх членів двору, вказаний вище житловий будинок належав кожному із них ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79677492 від 10 січня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б., інформація стосовно [PERSON] , померлого [INFO] , в реєстрі відсутня. Встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом майна покійного [PERSON] , яка прийняла у встановленому законом порядку спадщину, є дружина [PERSON] (у відповідності довідки № 72 від 12 серпня 2024 року, виданої Цвітівським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області). Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину у спірному житловому будинку позивачка [PERSON] не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. №132/01-16 від 28 жовтня 2024 року. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивачки [PERSON] , як спадкоємця майна померлого члена колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належав колгоспному двору, членами якого були, зокрема і позивачі [PERSON] та [PERSON] , останнім у відповідності до вимог ст. 120 ЦК УРСР належать по 1/3 частці вказаного житлового будинку, яку вони не втратили, однак позбавлені можливості реалізувати свої права на реєстрацію права власності, у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок, документів на підтвердження права власності на земельну ділянку під ним, та документу, що підтверджує присвоєння йому адреси. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що порушені права [PERSON] та [PERSON] на користування, володіння та розпорядження своїм нерухомим майном підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ними права власності по 1/3 частині житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як за членами колишнього колгоспного двору. На підставі наведеного,

Outcome: approved