Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №31.05.2024-100002412 від 31.05.2024 в розмірі 30400 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2024 р. між відповідачем [PERSON] та ТОВ "Споживчий центр" укладений кредитний договір №31.05.2024-100002412, шляхом підписання електронним цифровим підписом заявки на отримання кредиту, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та паспорту споживчого кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 98 дні, зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% за один день користування кредитом та зі сплатою комісії у розмірі 7% від суми кредитування яка дорівнює 700 грн. Вказує, що зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 10000 грн. Однак, відповідач порушив умови договору в частині своєчасної погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 05.09.2024 в сумі 30400 грн., з яких: 10000 грн.; - тіло кредиту, 14700 грн. проценти; 700 грн. комісія. Представник позивач в судове засідання не з`явився, у поданому позові просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, надав згоду на прийняття заочного рішення по справі Відповідач, повторно в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31.05.2024 р. між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №31.05.2024-100002412, шляхом підписання Заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною цього Договору, паспорту споживчого кредиту, пропозиції про укладення кредитного договору (а.с.6-13). Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 10000,00 грн., строком на 98 дні і зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% за 1 один день користування кредитом, та зі сплатою комісії з надання кредиту в розмірі 7% від суми кредиту, що дорівнює 700 грн. Встановлено, що сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення всіє суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту)(база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 31.05.2024 року, копією підтвердження укладення кредитного договору та пропозицією про укладення кредитного договору (оферта), які містять електронний підпис відповідача. Встановлено, що на підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією №2469587492 від 31.05.2024 р. (а.с.5 зворот). Судом встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. З наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №31.05.2024-100002412 від 31.05.2024, вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 30400 грн., з яких: 10000 грн. - основний борг; 14700 грн. проценти (а.с.16 зворот). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 31.05.2024 року, підтвердження укладення кредитного договору, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), паспорт споживчого кредиту підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача [PERSON] . Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 10000 грн. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Укладання кредитного договору та отримання кредиту [PERSON] підтверджується матеріалами справи. В зв`язку з несплатою коштів по кредитному договору [PERSON] істотно порушує умови кредитного договору. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним кредитним договором в суму 30400 грн., яка складається з 10000 грн. тіло кредиту; 14700 грн. проценти та 700 грн., однак загальна сума боргу становить 25400 грн. (30400+14700+700), а не 30400 грн. З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №31.05.2024-100002412 від 31.05.2024, вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 30400 грн., яка складається з 10000 грн. тіло кредиту; 14700 грн. проценти та 700 грн. та ще 5000 грн. без жодного змісту. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено, сплату відсотків за користування кредитом та сплату комісії, жодних додаткових нарахувань, в тому числі в розмірі 5000 грн. не передбачено. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №31.05.2024-100002412 від 31.05.2024 в розмірі\~ 25400 грн, яка складається з 10000 грн. тіло кредиту; 14700 грн. проценти та 700 грн. комісії.\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 2023,98 грн. (25400*2422,40/30400). На підставі викладеного,

Outcome: approved