Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

18.12.2024 року позивач ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 06.04.2021 року між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4415341068, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. На підставі Договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладеного між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк», до останнього перейшло прави вимоги за кредитним договором № 4415341068 від 06.04.2021 року. У свою чергу, 15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого до позивача, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 4415341068 від 06.04.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 28419 грн. з яких: 17285,86 грн. основного боргу, 1,83 грн. відсотки, 11131,31 грн. комісія. Всупереч умовам правочину відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості суму заборгованості за кредитним договором № 4415341068 від 06.04.2021 року в загальному розмірі 28419 грн., а також понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. 4). Відповідачка до початку судового засідання подала суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати без її участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та за наслідками вирішення справи по суті просить вирішити питання про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору (а.с. 45). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.04.2021 року між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4415341068, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. На підставі Договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладеного між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк», до останнього перейшло прави вимоги за кредитним договором № 4415341068 від 06.04.2021 року. У свою чергу, 15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого до позивача, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 4415341068 від 06.04.2021 року. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 28419 грн. з яких: 17285,86 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1,83 грн. заборгованість по відсотках, 11131,31 грн. заборгованість по комісії. Всупереч умовам кредитного договору № 465403614 від 18.11.2021 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «ФК «ЄАПБ». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При вирішенні даного спору суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачкою позову. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті було визнано позов, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182. Згідно з п. 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. З огляду на наведене, суд вважає можливим повернути ТзОВ «ФК\~«ЄАПБ».з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1514 грн., а інші 50 % судового збору компенсувати за рахунок [PERSON] . На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,\~

Outcome: approved