Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Василівську І.Ю. звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.08.2006 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №2557. Від шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 31.07.2013 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу старший син сторін [PERSON] , який народився з вродженими вадами здоров`я та є інвалідом дитинства, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та піклування, залишився проживати разом із позивачем за адресою [ADDRESS] . Позивач і сам є інвалідом І групи з обмеженими фізичними можливостями, у зв`язку з чим не може самостійно забезпечувати себе та потребує сторонньої допомоги. Фактично догляд за [PERSON] повністю здійснюють його баба [PERSON] та дід [PERSON] . Так, [PERSON] двічі на рік своїми силами та за власні кошти возить онука на лікування та реабілітацію до Міжнародної реабілітаційної клініки Козявкіна, що підтверджується виписками з історії хвороби, довідкою про оплату курсу лікування, проїзними документами. Кожні п`ятнадцять днів дитина потребує спеціального масажу, який допомагає дитині у розвитку, забезпечення проведення якого також здійснює його [PERSON] . При цьому відповідач повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , не провідує його, не спілкується з ним жодним чином, не цікавиться його життям та здоров`ям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Із зазначених підстав позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2021 головуючим у справі було визначено суддю Анохіна А.М. Ухвалою суду від 18.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13.12.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача [PERSON] , у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість. У відзиві представник відповідача зазначив, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 31.07.2023. Після розірвання шлюбу відповідач із молодшим сином [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] , тоді як старший син сторін [PERSON] , [INFO] залишився проживати із позивачем за адресою [ADDRESS] . Питання щодо проживання дітей було вирішено сторонами після розірвання шлюбу за їхньою спільною домовленістю. Вказане будувалося на тому, що кожна сторона відмовляється від майнових претензій на нерухоме майно, придбане сторонами під час шлюбу. Відповідач стверджує, що доводи позивача про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків не підтверджені належними та допустимими доказами, позивачем не надано доказів, які б характеризували особистість матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. За твердженнями відповідача ініціатором даного позову до суду є мати позивача [PERSON] , оскільки саме вона перешкоджає відповідачу спілкуватися з її сином [PERSON] . Заперечуючи проти позову, відповідач також просить врахувати, що після розлучення її з позивачем вона уклала шлюб із [PERSON] та у цьому шлюбі у них народилося ще двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даних трудової книжки відповідач після закінчення навчального закладу та до 22.03.2021 не працювала, тобто не мала доходу, із якого можна було б надавати матеріальну допомогу синові [PERSON] , та не мала змоги займатися його вихованням. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] . Ураховуючи наведені обставини, а саме, факт виховання та утримання відповідачем трьох неповнолітніх дітей, тривалу відсутність у неї роботи, наявність перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] з боку матері позивача [PERSON] , відповідач не мала можливості повноцінно займатися вихованням та утриманням старшого сина. Водночас, вказане не свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина, оскільки виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування своїми обов`язками, чого позивачем не доведено. Крім того, представник відповідача вказує на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення із даним позовом до суду. Окрема заява про застосування позовної давності додана також представником відповідача в якості додатку до відзиву. 20.02.2023 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення від третьої особи у даній справі - Служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, у яких зазначено, що 15.07.2021 Службою у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради, за заявою представника позивача від 07.07.2021, було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] , в результаті якого встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьками [PERSON] та [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю (ДЦП). В результаті обстеження також встановлено, що сам батько [PERSON] - лежачий хворий, має інвалідність I групи (пенсійне посвідчення № [NUMBER] ) і потребує стороннього догляду. За батьком та сином [PERSON] доглядають батьки [PERSON] та [PERSON] , які є людьми похилого віку. Враховуючи конкретні обставини розглядуваної справи, а саме наявність у відповідача [PERSON] трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживання в іншому населеному пункті, конфлікти між сторонами, а також аналіз процесуальної поведінки відповідача, а саме подання відзиву на позовну заяву, свідчить про те, що мати не визнає позов, бажає зберегти зв`язок із дитиною, а справа має для неї важливе значення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved