Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ДП «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В., треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акту. 09 грудня 2024 року (вхід. від 10 грудня 2024 року № 67963) від представника відповідача Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. - адвоката Павленка С.В., через систему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, в якій представник просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. 12 грудня 2024 року (вхід. від 13 грудня 2024 року № 68780) представником відповідача Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. - адвокатом Павленком С.В., через систему «Електронний суд» ЄСІТС додатково подано докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення іншими учасникам справи. Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У період з 18 грудня 2024 року по 02 січня 2025 року суддя Хромова О.О. перебувала у щорічній відпустці. Судове засідання для розгляду заяви представника відповідача Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. - адвоката Павленка С.В., про ухвалення додаткового рішення призначено на 09 січня 2025 року. Судові засідання, призначені на 09 січня 2025 року на 11-00 год та 29 січня 2025 року на 16-00 год знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Хромової О.О. на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 11 лютого 2025 року на 14-00 год. У судове засідання 11 лютого 2025 року представник відповідача Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. - адвокат Павленко С.В., заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лук`янчук А.В., проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат заперечував. Позицію аргументував тим, що у першій заяві по суті справи - відзиві на позовну заяву, представник відповідача не надав прогнозованого розрахунку суми судових витрат, які відповідач очікував понести. При цьому, відповідач подав пояснення на позов, а не відзив на позовну заяву, що не передбачено нормами ЦПК України. Тобто, про судові витрати не зазначено ніде, навіть у поданих поясненнях. При цьому, у поясненнях зазначено інший номер справи. Подане клопотання про долучення до матеріалів справи доказів правничої допомоги не направлено іншим учасникам справи. Заяву про ухвалення додаткового рішення направлено за рахунок одержувача, тобто сторона мала сплатити власні кошти аби отримати поштове відправлення. Таким чином, суд та інші учасники справи не були попередженими про витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач - ДП «Сетам», у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, правом подання заперечень не скористався, клопотань не заявляв. Третя особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, правом подання заперечень не скористався, клопотань не заявляв. Третя особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, правом подання заперечень не скористався, клопотань не заявляв. Третя особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, правом подання заперечень не скористався, клопотань не заявляв. Дослідивши матеріали справи, заяву про стягнення судових витрат та клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правову допомогу, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною першою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Судом встановлено, що матеріали справи не містять відзиву відповідача - Приватного виконавчця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В., на позовну заяву. Водночас, у письмових поясненнях на позов від 23 квітня 2024 року (вхід. № 23224) відповідач - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Я.В., зазначив, що приватний виконавець та адвокат дійшли згоди про те, що передній розрахунок судових витрат за договором про надання правової допомоги та відповідних додаткових угод становить фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 50 000,00 грн. Вказана вартість фіксованого гонорару включає в себе комплекс робіт по повному супроводженню справи в суді першої інстанції, починаючи з консультації відповідача протягом всього часу розгляду справи № 755/17697/23 в суді першої інстанції, складання (підготовка) всіх необхідних процесуальних документів (клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, заяв тощо) та за необхідності підписання та направлення їх до суду першої інстанції, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, моніторинг та повідомлення відповідача щодо результатів розгляду справи, до отримання рішення суду першої інстанції. Документи, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу будуть надані суду у строки, передбачені частиною восьмою статті 141 ЦПК України. До вказаних пояснень на позов долучено договір про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1, укладений між Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бережним Я.В. та Адвокатським бюро «Сергія Павленка». Згідно із статтею 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правову (правничу) допомогу представником відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. - адвокатом Павленком С.В., до матеріалів справи долучено: 1)ордер про надання правничої (правової) допомоги від 25 вересня 2023 року серії АІ № 1466637 про надання правової допомоги Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Бережному Я.В., виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1; 2)договір про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1, укладений між Приватним виконавцем Бережним Я.В. та Адвокатським бюро «Сергія Павленка»; додаткову угоду від 08 квітня 2024 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1, відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу у сфері права на умовах і в порядку, що визначені цим договором, у рамках погодженої сторонами заявки на отримання послуг у сфері права, зокрема, складання документів правового характеру (договорів, правочинів), надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру, складання процесуальних документів (відзивів, відповідей, заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства), представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та податкових органах та усіх інших правоохоронних органах, органах державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань, спрямованих на забезпечення реалізації прав, законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновлення у разі порушення. (пункт 1.1). Розмір гонорару, який сплачує клієнт бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається в рахунку на оплату таких послуг за надану правову допомогу та/або сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору (пункт 4.3); 3)Додаткову угоду від 08 квітня 2024 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1, згідно якої, на виконання пункту 3.2.1 договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року, цією додатковою угодою сторони погодили обсяг послуг на надання правової допомоги, а саме: клієнт підтвердив, що просить надати послугу у сфері права, яка полягає у захисті прав та представництві інтересів Клієнта в усіх судових інстанціях у справі № 755/4644/24 (пункт 1). Сторони домовились, що вартість юридичних послуг по супроводженню справи № 755/4644/24 в Дніпровському районному суді міста Києва становить фіксований розмір гонорару в розмірі 50 000,00 грн. Вказана вартість послуг включає в себе комплекс робіт по повному супроводженню справи, починаючи з консультації приватного виконавця протягом всього часу розгляду справи № 755/4644/24 в суді першої інстанції, складання (підготовку) всіх необхідних процесуальних документів (клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, заяв тощо), проектів таких документів для їх направлення приватним виконавцем до суду, та за підписом приватного виконавця, та за необхідності підписання та направлення їх до суду першої інстанції, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, моніторинг та повідомлення приватного виконавця щодо результатів розгляду справи, до отримання рішення суду першої інстанції (пункт 4). Сплата визначеного у пункті 4 даної додаткової угоди гонорару проводиться клієнтом через 60 робочих днів після ухвалення відповідного рішення по справі № 755/4644/24 та набрання таким рішенням законної сили (пункт 5). Підписанням цієї додаткової угоди сторони домовились, що факт приймання-передачі наданих послуг фіксується у відповідному акті прийому-передачі наданих послуг, який готує бюро, підписується бюро та направляється клієнту, який протягом 3 днів з моменту отримання підписує такий акт та повертає бюро його примірник. 4)Акт приймання-передачі наданих послуг від 06 грудня 2024 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1 та Додаткової угоди від 08 квітня 2024 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1, згідно якого бюро надало, а клієнт прийняв послуги у сфері права, зокрема, по повному супроводженню справи № 755/4644/24, починаючи з консультації приватного виконавця протягом всього часу розгляду справи № 755/4644/24 в суді першої інстанції, складання (підготовки) всіх необхідних процесуальних документів (клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, заяв тощо), проектів таких документів для їх направлення приватним виконавцем до суду та за підписом приватного виконавця, та за необхідності підписання та направлення їх до суду першої інстанції, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, моніторинг та повідомлення приватного виконавця щодо результатів розгляду справи, до отримання рішення суду першої інстанції. Також клієнт підтвердив, що отримав від бюро проект Пояснень на позовну заяву по справі № 755/4644/24 (пункт 1). Підписанням даного акту сторони погодили, що сума вартості наданих послуг становить 50 000,00 грн, як це і передбачено у Додатковій угоді від 08 квітня 2024 ркоу № 4, та яка буде сплачена відповідно до положень Додаткової угоди від 08 квітня 2024 року № до договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1. З протоколу судового засідання від 15 жовтня 2024 року встановлено, що протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва до матеріалів справи задоволено клопотання про долучення доказів надання правничої допомоги від адвоката Павленка С.В., до якого додано копію Додаткової угоди від 08 квітня 2024 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року № 25092023/1. При цьому, інші учасники справи не заперечували проти долучення такого клопотання до матеріалів справи. Також у матеріалах справи наявні докази направлення пояснень на позовну заяву від 24 квітня 2024 року та заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 судом також зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як уже зазначалося раніше, представник позивача [PERSON] - адвокат Лук`янчук А.В., заперечував проти задоволення вимоги про стягнення з позивача судових витрат, просив відмовити повністю. На обґрунтування зазначав, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, тобто не виконано вимоги статті 134 ЦПК України про зазначення прогнозованого розміру судових витрат у першій заяві по суті справи, подання заяви - пояснень на позовну заяву, не передбачено ЦПК України, а докази на підтвердження витрат на правову допомогу не надіслано іншим учасника справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16. Тобто вцілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема, у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (Постанови Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17, від 19 лютого 2019 року у справі № 917/1071/18). Ураховуючи складність справи, кількість та обсяг підготовлених адвокатом процесуальних документів про справі, загальний час адвоката, витрачений на участь у судових засіданнях, обсяг та характер наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, а також відсутність доказів надання усних консультації та вчинення інших дій під час супроводження справи № 755/4644/24, принцип співмірності та розумності судових витрат, ціну позову, а також враховуючи відсутність платіжних доручень на підтвердження здійснення оплати послуг адвоката, з огляду на заяву представника позивача, суд вважає за можливе зменшити їх розмір та стягнути з позивача витрати за надання правничої допомоги на користь відповідача в сумі 10 000,00 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та фактично виконаної адвокатом роботи. На підставі викладеного,

Outcome: approved