Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у січні 2025 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 5981,15 доларів США та судовий збір по справі у розмірі 3761 грн 77 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2017 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на підставі Заяви про приєднання №2716510/250517 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № [NUMBER] в доларах США на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ» з використанням електронного платіжного засобу, а саме платіжної картки типу Mastercard Debit Standard «Моя картка». У період з 25.07.2017 по 02.12.2024 відповідач активно користувався картковим рахунком, зокрема, здійснював перекази коштів, операції із розрахунку в торгово - сервісній мережі, зняття готівкових коштів. У зв?язку із відсутністю коштів на Рахунку [PERSON] , списання грошових ресурсів відбулося за рахунок коштів Банку понад суму власних активів, що спричинило несанкціонований овердрафт, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач не погасив, і яка підлягає стягненню. Загальний розмір заборгованості [PERSON] згідно вказаного Договору станом на 02.12.2024 становить 5981,15 дол США та складається: 1480,37 дол США - заборгованість за основним боргом (овердрафтом); 4500,78 дол США - проценти за користування овердрафтом. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.01.2025 справу розподіллено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с 49-50). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2025 відкрито провадження по справі, у порядку загального позовного провадження (а.с. 51-52). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 55). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 11.02.2025 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 57). Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 25.05.2017 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на підставі Заяви про приєднання №2716510/250517 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № [NUMBER] в доларах США на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ» з використанням електронного платіжного засобу, а саме платіжної картки типу Mastercard Debit Standard «Моя картка». Процентна ставка на залишок коштів за Рахунком складає 0,00 процентів річних (а.с. 9-10, 15-27). Згідно виписки із рахунку №IBAN: [NUMBER] за період 25.07.2017 по 02.12.2024 [PERSON] здійснював користування картковим рахунком, зокрема, 17.08.2017 із зазначеного рахунку здійснено списання коштів на загальну суму 1880,53 дол США (а.с. 35-43). Відповідно до п. 73 Розділу ІІ ДКБО під несанкціонованим овердрафтом (понадлімітною сумою) слід розуміти заборгованість Клієнта, яка перевищує залишок власних коштів Клієнта та суму встановленого Банком ліміту Кредиту (за його наявності) на Картковому рахунку, отримана Клієнтом без узгодження з Банком. Пунктом 76 розділу ІІ «Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» 13.11.2015 №990, визначено, що несанкціонований овердрафт є заборгованістю Клієнта перед Банком, сума якої не обумовлена ДКБО і не є прогнозованою в розмірі та часом виникнення. Пунктом 3.2 розділу III Договору встановлено, що цей Договір є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 ЦК України та містить у собі в тому числі елементи таких договорів: 1) договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі ХХ цього Договору; 2) договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в Розділі ХХІ цього Договору; 3) Кредитного договору, умови якого викладені в Розділі XXII цього Договору. Відповідно до п. 6.2. розділу VI Плата за користування Клієнтом коштами у випадку виникнення Несанкціонованого овердрафту нараховується з дня виникнення Несанкціонованого овердрафту по день погашення заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, при цьому враховується день виникнення та не враховується день повернення Несанкціонованого овердрафту. Нарахування процентів за Несанкціонованим овердрафтом здійснюється виходячи процентної ставки згідно Тарифів від суми Несанкціонованого овердрафту та фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідно до тарифів за обслуговування поточних рахунків з використання платіжних карток процентна ставка за заборгованістю несанкціонованому овердрафту становить 40 %. Згідно редакції ДКБО станом на да подання даного позову - 60 %. Відповідно до Додатку №1 до ДКБО банк не пізніше, ніж за 1 календарний день дня набрання чинності змінами до Договору у частині зміни цих умов користування відновлювальною кредитною лінією, повідомляє клієнтів про такі зміни умов Догодо шляхом їх публікації на Сайті або розміщення оголошень про такі зміни та/або змін у в підрозділах клієнтського обслуговування фізичних осіб Банку. За користування Кредитом Клієнт зобов?язаний сплачувати Банку проценти в поряд та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 10.1.3. Розділ ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредит лінії (Кредиту), Клієнт зобов?язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов?язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту (п. 1.14 Розділу ХХІІ ДКБО). У силу п. 1.15 Розділу ХХІІ ДКБО Проценти нараховуються методом факт/факт фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування н починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного поверне Кредиту (його частини). При нарахуванні процентів день отримання Клієнтом Кредиту приймається розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Обов?язковий щомісячний платіж розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (його частини), поверне якої не прострочено Клієнтом, станом на 25 число кожного місяця (п.16 Розділу ХХІІ ДКБО). Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом /обов?язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткові рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується (п. 1.18 Розділу ХХІІ ДКБО). Згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно Договору №3769035 від 25.05.2017 заборгованість [PERSON] станом на 25.12.2024 становить 5981,15 дол США та складається із: 1480,37 дол США - заборгованість за основним боргом (овердрафтом); 4500,78 дол США - проценти за користування овердрафтом (а.с. 7-8). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами 1, 2 ст. 1056 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки, інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом с. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 5981,15 дол США, що складаються: 1480,37 дол США - заборгованість за основним боргом (овердрафтом); 4500,78 дол США - проценти за користування овердрафтом, обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3761 грн 77 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved