Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

02 січня 2025 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . Заява про надання права на шлюб мотивована тим, що в 2024 році вона познайомилась із [PERSON] . Між ними склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Тому заявниця має намір зареєструвати з ним шлюб. Коли заявниця із [PERSON] звернулися до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подання заяви про реєстрацію шлюбу, їм роз`яснили, що необхідно надати рішення суду про надання права на шлюб, через те, що вона не досягла повноліття.Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу між донькою та [PERSON] , який навчається в Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова, має стабільний заробіток та зможе забезпечити майбутню сім`ю. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 07 лютого 2025 року. 22 січня 2025 року представник Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, згідно чинного законодавства. 03 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява від заявниці [PERSON] про розгляд справи за її відсутності через перебування на навчанні. 03 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява від заінтересованої особи [PERSON] про розгляд справи за його відсутності через перебування на навчанні. 05 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява від заінтересованої особи [PERSON] про розгляд справи за її відсутності через перебування на роботі. Щодо укладення шлюбу між її донькою та [PERSON] , остання не заперечує. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Заявниця [PERSON] народилася [INFO] та є неповнолітньою особою, так як досягла лише шістнадцятирічного віку. Заінтересована особа [PERSON] є матір`ю заявниці [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Стаття 293 ЦПК України передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до частини 3 статті 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з положеннями статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Статтею 23 Сімейного кодексу України встановлено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі частини 1 статті 27 Сімейного кодексу України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Відповідно до статті 34 ЦК України, у випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці та перешкод для укладення шлюбу, встановлених статтею 26 Сімейного кодексу України судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, мати заявниці [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] проти укладення шлюбу не заперечують, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам неповнолітньої заявниці. Тому, заява [PERSON] про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved