Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

[PERSON] 02.12.2024 звернувся до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (погріб «Б» дерев`яний, погріб «В» цегляний, гараж «Г» дерев`яний, літня кухня «Д» дерев`яна), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва якого надавалась відповідно до виписки з рішення №62, засідання виконавчого комітету Корюківської міської ради народних депутатів від 21.04.1988. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований самовільно збудований ним житловий будинок з господарськими будівлями, позивач вказує на те, що він довгий час користується земельною ділянкою, яка була надана йому у 1988 році Корюківською міською радою. Позивач наполягає на тому, що Корюківська міська рада не заперечує проти визнання права власності на збудований ним будинок з господарськими будівлями, ніхто крім забудовника на вказане майно не претендує. Будівництво будинку з господарськими будівлями не порушило будь-чиїх прав, при будівництві дотримано всі будівельні норми, а тому позивач вважає, що є підстави для визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок. Ухвалою суду від 05.12.2024 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача, 09.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалою суду від 09.01.2025 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, в позові просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без участі представника Корюківської міської ради. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] уродженець м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, проживає і є зареєстрованим у [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 10 червня 2002 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Згідно виписки з Рішення № 62 протоколу № 4 Виконавчого комітету Корюківської міської ради народних депутатів від 21.04.1988 позивачу була виділена земельна ділянка [ADDRESS] для індивідуального будівництва, надана земельна ділянка була виділена в натурі, що посвідчується Схемою виносу в натурі земельної ділянки та розбивки будівель. Було видано дозвіл на проведення робіт по будівництву будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до плану забудови земельної ділянки. Після отримання дозволу позивач одразу розпочав будівництво будинку з господарськими будівлями, яке було закінчено через декілька років. Після закінчення будівництва заявник користується побудованим нерухомим майном, але в експлуатацію його не здав, акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку не складався, тому за [PERSON] не було зареєстровано право власності, як за забудовником, на побудоване нерухоме майно. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] . Житловий будинок А збірно-щотовий обкладений цеглою 100% готовності, 20% зносу. Житлова площа будинку становить 48,3 м.кв., загальна площа 95,6 м.кв. З надвірних будівель погріб Б дерев`яний, погріб В цегляний, гараж Г дерев`яний, літня кухня Д дерев`яна. Загальна інвентарна вартість становить 185432 грн. По даним Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 власність не зареєстровано. Відповідно до ч. 1-5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз наведеної норми, говорить про те, що будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м. є самочинним будівництвом в розумінні частини першої цієї статті, адже збудований на земельній ділянці, яка не перебуває у його власності. Водночас право власності на вказаний будинок може бути визнано за позивачем за рішенням суду, якщо земельна ділянка була надана йому у встановленому порядку. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 р. у справі №6?1328цс15. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно із\~частиною 3\~статті 3\~зазначеного Закону\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка діяла до 19.01.1996. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, до 05.08.1992 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів „Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" від 05.08.1992 №449 (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 05.08.1992, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (відповідне роз`яснення надано в листі Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1). Судом встановлено, що [PERSON] відкрито користується земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі виписки з рішення Корюківської міської ради № 62 протоколу № 4 від 21.04.1988, вказані факти не заперечуються відповідачем. Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовлений Комунальним підприємством «Рампа» Бюро технічної інвентаризації та наявний в матеріалах справи. Відповідач не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , тобто таке самочинне будівництво не порушує прав територіальної громади, самочинно побудований будинок з дотриманням норм та правил, що підтверджується довідкою КП «Рампа». З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що право власності на вказаний будинок підлягає визнанню за позивачем на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України\~судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved