Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~надійшла вказана\~вище позовна\~заява [PERSON] , від імені якого діє адвокат Перебийніс Світлана Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 18.11.2024 позивач дізнався, що його банківський рахунок заблокований. З метою з`ясування причин накладення арешту на його банківський рахунок, позивач зв`язався із приватним виконавцем Плесюком О.С. Від нього [PERSON] дізнався, що у нього на виконанні перебуває виконавчий напис виданий 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 56790. Установивши додаток "Дія" та зайшовши у відповідний розділ, Бараненко A.M. побачив постанови приватного виконавця Плесюка О.С., а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження № 68339995 від 24.01.2022; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 68339995; постанову про арешт коштів боржника № 68339995 від 18.11.2024. Указаних постанов приватного виконавця Бараненко A.M. не отримував. Як вбачається з тексту постанови про відкриття провадження, ця постанова винесена на підставі виконавчого напису нотаріуса № 56790, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості у розмірі 20021,00 гривень (двадцять тисяч двадцять одна гривня 00 копійок). У позові вказано, що з виконавчого напису вбачається, що борг, який ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" стягує, то є його борг за Кредитним договором № 576343510, який був укладений 11.07.2019 між позивачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". На думку позивача, оскільки позивач жодних угод з ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не укладав, то відповідно й не може мати перед ним ніякої заборгованості. Позивач підтверджує, що він дійсно 11.07.2019 позичав кошти в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Проте, він вже давно їх повернув. Протягом всіх цих п`яти років він навіть не здогадувався, що у нього є якийсь борг, і що право вимоги за ним відступлене іншим юридичним особам. Позивач стверджує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки жодних письмових кредитних договорів позивач нотаріально не посвідчував, заборгованість не є безспірною. З огляду на викладене позивач вважає, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з грубими порушеннями норм чинного законодавства, тому просить визнати цей напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 26.12.2024 відкрито провадження в цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку, визначеному п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, розгляд справи здійснювати у відсутність представника відповідача. У відзиві зазначено, що 11.07.2019 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та позивачем було укладено кредитний договір № 576343510. У подальшому ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" переуступило право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс". Між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 03.01.2019 укладено Договір відступлення прав вимоги № 20190103, відповідно до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" є ТОВ «ФК «ЄАПБ», у тому числі і за кредитним договором № 576343510 від 11.07.2019. Відповідач стверджує, що указаним спростовується твердження позивача, що він цивільно - правові угоди з ТОВ «ФК «ЄАПБ» не укладав і тому не має фінансових зобов`язань перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». Кредитний договір укладений за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису. Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, відповідач стверджує, що вони не заслуговують на увагу, оскільки до обов`язків нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису. Щодо твердження позивача про пропущення строку позовної давності вчинення виконавчого напису, то правонаступником усіх прав та обов`язків нового кредитора є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору № 20190103 відступлення прав вимоги від 03.01.2019, тобто, на думку відповідача, він звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 24.05.2021, тобто в межах трирічного строку. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн відповідач звертає увагу на не співмірність вартості послуг зі складністю цієї справи, не відповідність цих витрат критерію реальності та розумності їхнього розміру. На думку відповідача позивач не надав договір про надання правничої допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції на підтвердження оплати вартості цієї допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку. Також відповідач зазначає про відсутність детального опису послуг із зазначенням витраченого часу. На думку відповідача в частині стягнення судових витрат на користь позивача має бути відмовлено. Треті особи пояснень по суті справи не подавали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 24.05.2021 вчинив виконавчий напис № 56790 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором № 576343510 від 11.07.2019 за період з 28.05.2020 до 30.04.2021 у ромірі: 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12971,00 грн заборгованість за процентами; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача 20021,00 грн (а.с.15). Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. 24.01.2022 відкрив виконавче провадження № 68339995 з виконання вищезазначеного виконавчого напису № 56790 (а.с.12-13). У межах виконавчого провадження приватний виконавець 28.11.2024 виніс постанову про арешт коштів боржника (а.с.14). Матеріали справи не містять кредитного договору № 576343510 від 11.07.2019 та договорів факторингу, на підставі яких до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги за кредитним договором № 576343510 від 11.07.2019. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій щодо звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту повідомлення відповідачем позивача про наявний розмір його заборгованості. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. 3.1, 3.2 Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі постанова 1172), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2-2 постанови № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правлінням Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (в редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису), особовий рахунок рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюється відповідно до укладених між банком і клієнтом договорів. Такий документ має статус первинного. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Вищевказана постанова КМУ № 662, якою було доповнено постанову КМУ від 29.06.1999 № 1172, визнано незаконною та нечинною ще з 01.11.2017. Отже, виконавчий напис може бути вчинено лише на підставі нотаріально посвідченого договору та з наданням документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника. Проте матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий напис було вчинено на підставі наведених вище документів та у встановленому порядку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак матеріали справи не містять доказів того, що укладений 11.07.2019 кредитний договір нотаріально посвідчувався. Також матеріали справи не містять доказів того, що перед вчиненням виконавчого напису відповідач узгоджував з позивачем розмір заборгованості. Відповідач ці твердження не спростував. Відповідно до ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Посилаючись на викладене, суд критично оцінює доводи, викладені відповідачем у відзиві. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 24.05.2021 №56790, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" коштів у загальному розмірі 20021,00 грн - є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн за подання до суду даного позову.

Outcome: approved