Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Салтисюк Ю.В., звернувся до суду з позовом до Магдалинівської селищної ради, Самарівської (Новомосковської) районної державної адміністрації про визнання батьківства, в обґрунтування якого посилається на те, що з 2008 року позивач [PERSON] підтримував фактичні шлюбні відносини з [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила доньку, [PERSON] , згідно запису в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матір`ю [PERSON] була записана [PERSON] , батьком [PERSON] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрацій народжень було вчинено відповідно до частини першої ст.135 СК України. Незважаючи на той факт, що запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень було вчинено за вказівкою матері у виді прізвища іншої особи, позивач з моменту народження доньки володів інформацією, що він є біологічним батьком дитини, оскільки на момент її народження підтримував з [PERSON] фактичні шлюбні відносини. 17 травня 2012 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано виконкомом Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Після укладення шлюбу [PERSON] отримала прізвище [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері, [PERSON] фактично отримала статус сироти, так як батьківство [PERSON] документально не підтверджено, внаслідок чого розпорядженням Магдалинівської селищної ради від 02.10.2024 №262-р дитину було тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] , усвідомлюючи свій батьківський обов`язок та відчуття любові до власної дитини, бажає щоб [PERSON] виховувалася з ним у спільній родині та він повноцінно забезпечував утримання та розвиток дитини. В зв`язку з тим, що мати неповнолітньої [PERSON] померла, на даний час позивач має можливість забезпечити визнання батьківства виключно в судовому порядку. 22.10.2024 ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» за результатами проведення судово-медичної експертизи зразків буквального епітелію було надано висновок експерта №2505-МГ , відповідно до якого встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зав`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999%. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши його батьком та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Салтисюк Ю.В., підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Магдалинівської селищної ради Попова Л.О. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача Самарівської (Новомосковської) РДА в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - Царичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено\~ст.ст.12\~13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Розглядаючи\~позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2008 року виконкомом Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження №22 від 15.12.2008 (а.с.11). Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про її народження вказані [PERSON] (мати) та [PERSON] (батько). Як вбачається з інформації, наданої Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 19.11.2024, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , до актового запису про народження №22 від 15.12.2008 року, складеного виконавчим комітетом Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, зазначені за частиною 1 ст.135 СК України (а.с.12). 17 травня 2012 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що 12.05.2017 зроблено актовий запис за №02. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.17). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.18). Розпорядженням Магдалинівської селищної ради від 02.10.2024 №262-Р, неповнолітня [PERSON] , [INFO] була тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до висновку експерта №2505-МГ від 22.10.2024 судово-медичної експертизи зразків букального епітелію дитини [PERSON] , [INFO] та громадянина [PERSON] , [INFO] , встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% (а.с.14-16). Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього\~Кодексу. Положеннями статей\~125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою. Так, згідно із ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2\~ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст.135 СК України). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у\~СК України. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18. У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Європейський Суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти російської федерації», Kalachevav. russia, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Як вбачається із матеріалів справи, на момент народження дитини [PERSON] , [INFO] , позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відомості про батька записані за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. \~ \~ \~ \~Також судом встановлено, що мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Висновком експерта №2505-МГ від 22.10.2024 встановлено, що позивач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , вірогідність цього складає не менше 99,999%. Тож, з огляду на висновок судово-медичної експертизи та інші обставини справи, суд приходить до беззаперечного висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком [PERSON] , [INFO] . За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст.126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, позовні є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved