Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 07 травня 2012 року Виконавчим комітетом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №02. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.05.2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, в якому мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх п`яти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, нехтує обов`язками домашнього господарювання, систематично затримується на роботі, та не ночує вдома, що впливає на нездорове бачення сімейних цінностей у дитини та впливає на психологічний стан, а також не підлягає примиренню у зв`язку з фактами зради, що також впливає на ментальне та фізичне здоров`я і позивача. Також, позивач вказує, що на даний час ведення спільного господарства та спільне проживання між ними припинено, і що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2024 позовну заяву залишено без руху. 11.12.2024 позивачем усунуто вказані в ухвалі недоліки. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 04.02.2025 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, при цьому, 08.01.2025 до суду від [PERSON] поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі, протии заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання 04.02.2025 року не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі направленням смс-повідомлення на його номер телефону вказаний у позовній заяві, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення. Разом з тим, 04.02.2025 [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить дану справу про розірвання шлюбу проводити за його відсутності, щодо задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечує. За наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, та на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 07 травня 2012 року у Виконавчому комітеті Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №02. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) 10.12.2024 року Серія [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.11.2012 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Крім того, до позову додано копію паспорта громадянина України [PERSON] серія [NUMBER] та [PERSON] серія [NUMBER] , копії їх картки платника податків. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені у позові обставини, що сторони мають неповнолітню дитину 2012 року народження, однак їх сімейне життя протягом п`яти останніх років погіршувалось, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, на даний час проживають окремо, припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у заяві від 04.02.2025, в якій щодо задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечує. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved