Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

В листопаді\~2024\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~Ізяславської міської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області,\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області\~(надалі\~ ГУДержгеокадастру у Хмельницькій) про визнання недійсним наказу та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що він є власником земельної ділянки площею 0,8255 га з кадастровим номером 6822186300:02:010:0009, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Ріпківської сільської ради Шепетівського (Ізяславського) району Хмельницької області. 09.08.2024 року він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лапчук Л. І. Плужненської сільської ради Хмельницької області для проведення державної реєстрації права власності на належну позивачу земельну ділянку, однак отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за органом державної влади - Ізяславською міською радою, згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №40-ОТГ від 26.01.2021 року, а тому наявні суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] зазначає, що допущені внесення виправити чи усунути неможливо без визнання недійсним та скасування відповідного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування рішення державної реєстрації права власності земельної ділянки за Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області, а тому і звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 15.11.2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. 04.12.2024 року представником ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області направлено відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] , оскільки останнім на спірну земельну ділянку не було зареєстровано право власності, тому ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області передало її у комунальну власність на виконання постанови КМУ від 16.11.2020 року №1113 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин». Скориставшись своїм\~правом для\~подання відповідних\~заперечень,\~06.01.2025\~року [PERSON] \~подав відповідь\~на відзив,\~в яких\~зазначив,\~зокрема,\~що відповідно\~до п.\~1\~ч.\~1\~постанови КМУ\~від 16.11.2020\~року №1113\~Держгеокадастру доручено\~забезпечити прискорення\~проведення інвентаризації\~земель сільськогосподарського\~призначення саме\~державної власності,\~а земельна\~ділянка кадастровий\~номер 6822186300:02:010:0009,\~площею 0,8255\~га передано\~йому у\~приватну власність\~відповідно наказу\~від 26.11.2018\~року №22-8627-СГ\~«Про затвердження\~документації та\~надання земельної\~ділянки у\~власність».\~Земельна ділянкакадастровий номер 6822186300:02:010:0009, площею 0,8255 га є сформованою, оскільки їй присвоєно кадастровий номер та не може бути об`єктом державної інвентаризації. Таким чином,\~у ГУ\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області\~не було\~жодних правових\~підстав для\~передачі земельної\~ділянкикадастровий номер 6822186300:02:010:0009, площею 0,8255 га Ізяславській міській раді Шепетівського району Хмельницької області. Ухвалою суду від 15.01.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимого [PERSON] . Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явилися. Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши позицію відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом об`єктивно встановлено, що 26.07.2018 року, на підставі поданої [PERSON] заяви, ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області видано наказ №22-4532-СГ від 26.07.2018 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; місце розташування об`єкта землеустрою за межами населених пунктів Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (6822189200:06:006); орієнтовний розмір земельної ділянки 0,9300 га; із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно наказу\~ГУ Держгеокадастру\~в Хмельницькій\~області №22-7484-СГ\~від 23.10.2018\~року «Про\~внесення змін\~до наказу\~Головного управління\~від 26.07.2018\~року №22-4532-СГ»\~внесено зміни\~щодо місця\~розташування об`єкта\~землеустрою,\~а саме:за межами населених пунктів Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (6822186300:02:010). Після проведених змін, позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Відповідно до\~висновку експерта\~державної експертизи\~Шевченка О.\~про розгляд\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~від 29.10.2018\~року №7481/82-18\~погоджено проект\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянкизагальною площею 0,8255 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно правовим актам. 02.11.2018 року Державним кадастровим реєстратором проведено державну реєстрацію земельної ділянки на підставі наданого [PERSON] проекту землеустрою, присвоєно їй кадастровий номер 6822186300:02:010:0009 та внесено відповідні відомості до Державного земельного кадастру. В подальшому,\~26.11.2018\~року ГУ\~Держгеокадастру в\~Хмельницькій області\~наказом №22-8627-СГ\~затверджено проект\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки у\~власність для\~ведення особистого\~селянського господарства\~гр.\~ [PERSON] ,\~яка розташована\~за межами\~населених пунктів\~Ріпківської сільської\~ради Ізяславського\~району Хмельницької\~області та\~надано у\~власність гр.\~ [PERSON] \~земельну ділянку\~загальною площею\~0,8255\~га (кадастровий\~номер 6822186300:02:010:0009)для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. 09.08.2024 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лапчук Л. І. Плужненської сільської ради Хмельницької області з метою реєстрації права власності на належну йому земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №74583467 від 14.08.2024 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822186300:02:010:0009 у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно (вказана заявником земельна ділянка зареєстрована за органом державної влади - Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області, згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №40-ОТГ від 26.01.2021 року, запис про право власності 42695203). Факт належності спірної ділянки Ізяславській міській раді Шепетівського району Хмельницької області підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №394751837 від 13.09.2024 року. Відповідно до ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 14 Конституції України, ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Положення цих конституційних принципів кореспондуються із нормами ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до приписів ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 116 ЗК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України). Враховуючи, що ніхто не може бути незаконно позбавленим приватної власності, разом із тим, що право власності позивача на земельну ділянку виникло раніше дати винесення спірного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, суд дійшов висновку, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.01.2021 року №40-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальним громадам», в частині передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 0,8255 га за кадастровим номером 6822186300:02:010:0009 у комунальну власність Ізяславській міській раді Ізяславської міської об`єднаної територіальної громади Шепетівського (Ізяславського) району Хмельницької області, слід визнати недійсним та скасувати. Щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку необхідно зазначити наступне. У даній справі судом встановлено, що 23.06.2021 року зареєстровано право державної власності за Ізяславською міською радою на земельну ділянку площею 0,8255 га з кадастровим номером 6822186300:02:010:0009, яка є приватною власністю [PERSON] . Зазначене призвело до порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Статтями 125, 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, відповідно і припинення цього права, підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 10 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід скасувати державну реєстрацію прав власності Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області на земельну ділянку площею 0,8255 га, кадастровий номер 6822186300:02:010:0009 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку із тією обставиною, що реєстрація права державної власності щодо цієї земельної ділянки була проведена помилково та вона належить позивачу та оскільки така реєстрація земельної ділянки є перешкодою позивачу в реалізації свого права реєстрації земельної ділянки, власником якої він є. Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі викладеного,

Outcome: approved