Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

08 січня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказала, що вони з відповідачем проживали однієї сім`єю до лютого 2024 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. За час їх сумісного проживання виявилося, що вони мають не сумісні погляди на життя та на оточуючий світ. Роздратованість, яка виникає між ними, залишає слід на її здоров`ї та здоров`ї спільної дитини. Сімейне становище стало нестерпним, подальше спільне життя з відповідачем не є можливим. Окрім того, позивачка вказала, що відповідач не надає кошти на утримання дитини. Донька часто хворіє, має вроджену ваду серця, але відповідач коштів на її лікування не надає. Оплату додаткових занять та відвідування школи мистецтв не оплачує. Дитина фактично перебуває на утриманні матері. На підставі викладеного позивачка просила суд шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 17 червня 2017 року Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 55 розірвати. Стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві адресованій суду просила розгляд справи проводити за її відсутності. Свої вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2017 року [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Колпіно, Ленінградської області, Росія та [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Рокита, Великобагачанського району, Полтавської області, Україна, уклали шлюб, зареєстрований Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 червня 2017 року (а.с. 9). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 4 (а.с.13). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №02-01/28813 від 20.12.204, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Глобинської міської ради, вбачається, що позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення позивачка не бажає. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення з відповідачем не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до положень ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Крім того, згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.\~180\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.\~430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved