Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. На адресу Ямпільського районного суду Сумської області, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Україна» яку подав представник позивача адвокат Столітній Михайло Миколайович (діє на підставі ордеру серія АІ №1743871 від 13.11.2024) до [PERSON] про\~стягнення з\~відповідачки заборгованості у розмірі 67798,26 грн. Також просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» cплачений судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 09.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 3967876 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою, сторони погодили такі умови договору: сума кредиту складає 10000,00 грн, згідно з п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 09.09.2023 року по 03.09.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 10000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. За період строку дії кредитного договору відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 3100,00 грн. 24.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як клієнтом та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як фактором укладено договір факторингу №24/05/2024, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 67798,26 грн, з яких: 9999,99 грн - тіло кредиту, 45798,27 грн - нараховані проценти первісним кредитором, та нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 12000,00 грн, що і стало підставою для звернення до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 29.11.2024 було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання про витребування доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Крім того відповідач був вчасно повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання призначеного на 15.01.2025, 12.02.2025 року що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення «судова повістка», однак відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, будь яких клопотань до суду не направив. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 3967876 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 10000,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. стандартна процентна ставка становить 2,00%, знижена процентна ставка становить 1,10 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 82000,00 грн за стандартною ставкою, 79300,00 грн за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки. Відповідно до п.2.1. товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) № [NUMBER] (а.с.19-28). Відповідно до реквізитів Договору № 3905420 від 17.08.2023 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В335». Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що є Додатком № 1 до договору №3967876 від 09.09.2023, сторонами визначено: дата повернення кредиту (03.09.2024 року), нараховану суму процентів (69300,00 грн.); сума кредиту (10000,00 грн.); разом до оплати (79300,00 грн) (а.с.32.). Згідно із паспорту споживчого кредиту, підписаний [PERSON] із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора В335, орієнтовна вартість кредиту за зниженою ставкою 79300,00 грн, за стандартною ставкою 82000,00 грн (а.с.29-31). Відповідач підписала паспорт споживчого кредитування електронним підписом одноразовим ідентифікатором 09.09.2023 та підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. [PERSON] підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» скерувало до суду інформацію, яка підтверджує що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] ІВАN [NUMBER] на яку 09.09.2023 року здійснено переказ коштів на суму 10000,00. Інформація про платника відсутня (а.с.115). Зарахування кредитних коштів на платіжну карту [NUMBER] відбулось через систему paytech.com.ua, на підставі укладеного Договору про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» (а.с.33). Сума заборгованості за договором № 3967876 від 09.09.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.05.2024 року позичальником по якому є [PERSON] , розрахована первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в формі поденного розрахунку заборгованості, становить тіло кредита - 9999,99 грн, проценти за користування - 45798,27 грн. 07.10.2023 року було слачено по тілу кредита 0,01 грн, й проценти за користування - 3080,00 грн (а.с.34-39). З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що сума боргу [PERSON] по кредитному договору № 3967876 за період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року становить : сума заборгованості тіла кредиту 9999,99 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів 12000,00 грн (а.с.40-40 зв.). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019 року, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21.03.2024 року (а.с.54). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024 року. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» має право укладати договори факторингу (а.с.68-70). 24.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримало право грошової вимоги за договорами боржників зазначених в реєстрі боржників (а.с.57-61). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24.05.2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги в тому числі за договором № 3967876, укладеним з відповідачем [PERSON] від 09.09.2023 року в сумі 55798,26 грн., яка складається з : сума заборгованості за основною сумою боргу 9999,99 грн.; сума заборгованості за відсотками 45798,27 грн (а.с.63). Таким чином,\~між сторонами\~виник спір\~щодо належного\~виконання умов\~кредитного зобов`язання,\~непогашення відповідачем\~заборгованості за\~ними,\~що є\~порушенням законних\~прав та\~інтересів позивача. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір №3967876 про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, що підтверджується письмовими доказами які містяться у справі, 09.09.2023 року на емітовану картку відповідачки № [NUMBER] через ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» перерахувало [PERSON] 10000,00 гривень (транзакція № 39678761694282164). Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором не заявлялось. Враховуючи норми чинного законодавства України, зазначені вище, встановивши до договір №3967876 про надання фінансового кредиту укладений між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», не виконаний в повному обсязі, й те, що за договором факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до [PERSON] , вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню у сумі 9999,99 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає таке. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. ТОВ «ФК ««Фінтраст Капітал»» підтвердило своє право вимоги за вказаними договорами відповідно до договору факторингу, надавши суду належні та достовірні докази, які не були спростовані відповідачем. Частиною першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки за договором №3967876 про надання фінансового кредиту, за період з 10.09.2023 по 24.05.2024 року який здійснений ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», сума боргу процентів за користування кредитом складає 45798,27 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №3967876 про надання фінансового кредиту, здійсненого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року заборгованість [PERSON] за сумою нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 12000,00 грн. Здійснивши перевірку наданих розрахунків позивача, суд вбачає подвійне нарахування відсотків за користування кредитними коштами по договору №3967876 про надання фінансового кредиту, а саме у період 24.05.2024 року яке здійснило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Оскільки проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 3967876 від 09.09.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідачки у сумі 52440 грн. (нараховані проценти первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у сумі 45798,27 грн., та проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у сумі 11800,00 грн. (12000,00 грн 200,00 грн (повторно нараховані за 24.05.2024). Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно копії платіжної інструкції №3786 від 14.11.2024 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем пред`явлено позов на загальну суму 67798,26 грн, і судом такий позов задоволено на суму 67598,26 грн, що складає 99,7 % від суми позову. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2414,86 грн. (2422,40 грн. * 99,7 %). Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10000,00 грн., та надано копію платіжної інструкції на оплату таких послуг (а.с.23). Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Представником позивача надано опис виконаних робіт у виді рахунку на оплату (а.с.90), та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №17/07-2024 від 17.07.2024 (а.с.88-89). Із наданих документів убачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та тим, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а також той факт з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика. Беручи до уваги зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Outcome: partial