Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Приватного підприємства «Тенко», Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон», Підприємства «Науково-творча майстерня Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, Приватного підприємства «Металоспецмонтаж», третя особа АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» про визнання дій пов`язаних з добудовою, виготовленням техумов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового неправомірними та такими що порушують право [PERSON] на володіння, користування та розпорядження майном та позбавляють права на підключення газопостачання, стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000грн. із кожного відповідача, стягнення судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02.12.2009 року між [PERSON] та ПП "Скол" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому, та яке розташоване в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, що знаходиться за будівельною адресою у мікрорайоні в межах [ADDRESS] . [PERSON] оплачено повністю 100% вартості майнових прав на об`єкт нерухомості - двокімнатна квартира [ADDRESS] . В подальшому, правонаступником від забудівника стало ПП "Тенко". В подальшому, 11.04.2018 р. між ПП «Тенко» (продавець), [PERSON] (первісний кредитор), [PERSON] (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги №04/11-1 за Договором купівлі-продажу майнових прав №Б1-25/6 від 18.12.2017 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2022 власником квартири [ADDRESS] є позивач, однак користуватися своєю власністю не можливо, через відсутність газопостачання. Щодо моральної шкоди, то при здачі будинку в експлуатацію, орган місцевого самоврядування не дотримався законодавства України та державних будівельних норм, у зв`язку з чим не було знесено споруду "Чікен Хат", що вплинуло на можливість володдіння та розпорядженням майном, яке придбано ПП "Тенко" та спричиняє значних збитків. Також дана споруда розміщена із порушенням діючих ДБН та ставить під загрозу у випадку пожежі і здоров`я жильців будинку [ADDRESS] . Також, відповідачами незаконно здійснено добудову 11 поверху як житлового приміщення, а тому не можливо отримати дозвіл на газопостачання всім жителям будинку вже на протязі майже 2 років, починаючи з 02.08.2021 року і по даний час, що призвело до великих незручностей та моральних страждань. 17.10.2023 р. позивачем подано до суду заяву в порядку ст.49 ЦПК України (а.с.91-105, т.1). Представник позивача подав клопотання, в якому позов підтримав та просив задоволити. Відповідачі та третя особа у судові засідання не з`являлися, викликалися належним чином відзив на позов та заперечення не подавали. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з договором купівлі-продажу майнових прав №Б1-25/6 від 18.12.2017р. укладеного між ПП «Тенко» як продавцем та [PERSON] як покупцем, [PERSON] сторони домовились, що об`єктом, майнові права на який передаються за даним договором є двокімнатна квартира [ADDRESS] , проектною заг.пл.77,90 м.кв.), що розташована в об`єкті капітального будівництва з наступними характеристиками: чорнова штукатурка стін, встановленні металеві двері, встановленні металопластикові вікна та балконні рами, монтаж стояків системи водопостачання та каналізації, підведення систем внутрішнього газопостачання, електроенергії, води до квартирних лічильників, монтаж лічильників, монтаж лічильників газу, електроенергії та води, зовнішні мережі, благоустрій прилеглої території. (а.с.14-17, т.1). Відповідно до п. 1.5. запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - ІV квартал 2017. У п.п. 2.1., 2.2., зазначено, що майнові права на об`єкт за даним договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту приймання-передачі, який підписується сторонами не пізніше 60-ти робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% загальної вартості майнових прав; введення об`єкта капітального будівництва в експлуатацію, що підтверджується Декларацією про відповідність збудованого об`єкту капітального будівництва проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (або інший аналогічний документ відповідно до норм чинного законодавства на момент введення в експлуатацію). Згідно п. 3.2. сторони підтверджують, що оплата покупцем вартості майнових прав на об`єкт на момент укладення даного договору уже відбулася у відповідності до попереднього договору купівлі-продажу №Б-1-21 (49)/6 від 02.12.2009 року. З довідки виданої директором ПП "Тенко", вбачається, що станом на 18.12.2017 [PERSON] оплачено повністю 100% вартості майнових прав на об`єкт, згідно договору купівлі-продажу майнових прав №Б1-25/6 від 18.12.2017р., на об`єкт нерухомості - двокімнатна квартира [ADDRESS] ( а.с. 18 т. 1). 11.04.2018 р. між ПП «Тенко» (продавець), [PERSON] (первісний кредитор), [PERSON] (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги №04/11-1 за Договором купівлі-продажу майнових прав №Б1-25/6 від 18.12.2017 року, укладеного між приватним підприємством "Тенко" та фізичною особою [PERSON] (а.с.19-21, т.1). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, №313816394 від 31.10.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2652676926040, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності в частці 1/1 належить [PERSON] ( а.с. 27 т. 1). Згідно відповіді №76002.1-лв-5963-0523 від 02.05.2023 директора АТ "Івано-Франківськгаз", на запит [PERSON] від 24.04.2023 щодо пуску газу до багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розроблено та погоджено на 10 поверхів, що відповідає вимогам ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання", вимоги технічних умов та проєктної документації не виконані в повному обсязі, оскільки система газопостачання багатоквартирного житлового будинку не введена в експлуатацію. Також зазначено, що замовником збудовано 11 поверхів, що суперечить вимогам зазначених ДБН, та 11 поверх є повноцінним житловим поверхом, що було встановлено під час проведення комісійного обстеження зазначеного житлового будинку ( а.с. 142 т. 1). У декларації про початок виконання будівельних робіт, зазначено, що об`єкт будівництва - будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, поштова/будівельна адреса: [ADDRESS] по генплану [ADDRESS] , проектна документація розроблена ПТМ "Архітрав", містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані: дозвіл № [NUMBER] від 08.06.2010, лист Мінрегіонбуду №7/17-14543 від 10.09.2012, №59 від 17.07.2002 видано УАМ Івано-Франківської міської ради, земельна ділянка, яка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі від 18.08.2008, зареєстрованого в Івано-Франківському ДЗК від 27.10.2008 №040829400160, кількість поверхів 10+мансарда, технічні приміщення, творчі майстерні для художників та архітекторів ( а.с. 143-144, т. 1). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позові зазначив щодо не можливості використання свого права власності на квартиру з декількох підстав. По перше, протягом вже трьох років відсутнє газопостачання, через незаконну добудову 11-го поверху у будинку (горища, що переведено у житлове - творчу майстерню), введення в експлуатацію 11-го поверху як житлового, на підставі чого є відмова у газопостачанні від третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз". По друге, переведення відповідачами малої архітектурної споруди по [ADDRESS] у капітальну споруду, спричинило перешкоди мешканцям будинку [ADDRESS] у праві користування земельною ділянкою та дорогою, унеможливило користуватися прибудинковою територією, що спричиняє позивачу збитки, зокрема моральні. По третє, дії відповідачів були спрямовані на те, щоб прийняти в експлуатацію багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , що також стало перешкодою у газопостачанні до будинку [ADDRESS] . Також, окрім цього багато робіт у будинку [ADDRESS] , є неякісними: штукатурка по будинку обвалюється, ліфти не здані в експлуатацію, не працює вентиляція, відсутні перила, протікає дах, відсутні дашки над сходами, що призводить до затікання. Відтак, зазначено, що позивачу відповідачами завдано збитки за ст.22 ЦК України. При цьому, покликаючись на такий розмір матеріальних збитків не визначено ні в позові, ні у відповідних вимогах. Згідно із рішення суду у адміністративній справі № 300/2291/23, на будинок [ADDRESS] був виданий сертифікат 11.08.2021, виконкомом Івано-Франківської міської ради Управління з питань ДАБК, що засвідчував відповідність закінченого будівництвом об`єкта за поштовою/будівельною адресою [ADDRESS] . За позовом Управління ДАБК Івано-Франківської міської ради до ПП «Тенко», ТзОВ «Авалон» про скасування сертифіката від 11.08.2021 вимоги апеляційної скарги Управління з питань ДАБК було задоволено, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано постановою Восьмого апеляційного суду від 14.05.2024 у справі №300/2291/23 та позовні вимоги задоволено, сертифікат скасовано (а.с.108-113, т.2). Разом з тим, судом у адміністративній справі №300/2291/23 встановлено те, що заявники ПП Тенко та СП ТзОВ Авалон подавши заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва та видачу сертифікату зазначили про дотримання всіх робіт у відповідності до вимог ДБН, зокрема і за п.7 (який містить недостовірні дані, що встановлено судовим рішенням у адміністративній справі), а саме на об`єкті по [ADDRESS] , який має 10 поверхів та технічний поверх. Технічними умовами від 10.03.2017, виданими ВАТ Івано-Франківськгаз замовнику будівництва було визначено порядок газифікації об`єкта будівництва. Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт від 29.05.2017, який затверджений та підписаний замовниками будівництва та Івано-Франківськгаз, спеціалістами останнього здійснено первинний пуск газу в газове обладнання. В березні 2023 року з відповіді Івано-Франківськгазу на запит УДАБК зазначено, що робочий проект на газопостачання розроблено та погоджено на 10-му поверсі, натомість на час запиту вимоги техумов та проектної документації не виконані в повному обсязі, а система газопостачання не введена в експлуатацію. Після введення в експлуатацію будівлі, слід було звернутися до АТ ОГС Івано-Франківськгаз, з метою прийняття всіх об`єктів систем газопостачання цього об`єкта будівництва. Зазначеним рішенням встановлено порушення допущене замовником будівництва, а саме зазначення недостовірних даних у акті готовності, що спричинило відмову третьої особи у газопостачанні існуючої вже системи газопостачання до будинку [ADDRESS] . Такий факт став перешкодою позивачу у користуванні власною квартирою [ADDRESS] даного будинку, однак щодо наявності обмежень права володіння та розпорядження квартирою, то порушення такі взагалі не доводилось ні позивачем у позові, позивачем у поясненнях, як і в чому саме полягає таке порушення зі сторони чотирьох відповідачів. А тому, суд вважає частково доведеними порушення існуючих у позивача прав в частині користування своєю власністю. Зокрема те, що для проживання в своїй квартирі позивач немав відповідних умов через відсутність газопостачання. Разом з тим, щодо твердження про неможливість використання позивачем своєї приватної власності як житлової квартири протягом тривалого часу, то стороною позивача конкретно не доведено такий період. Крім цього, право власності на вказану квартири позивач зареєстрував 27.10.2022, з позовом звернувся 05.05.2023. Відтак вказаний період порушення прав позивача на забезпечення газопостачанням, як не дотримання права повноцінного користування такою власністю, є доведеним. При цьому, суд не вважає доведеними, що такі неправомірні дії відповідачів пов`язані, як зазначено у вимозі, з добудовою, виготовленням техумов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового, оскільки чи є такий поверх житловим чи не житловим позивач та представник позивача доказів не надали, іншого матеріали справи не містять. Згідно статтей 527, 530 ЦК України на які посилалася сторона позивача, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За умовами укладеного договору купівлі-продажу майнових прав характеристика квартири містить: підведення системи внутрішнього газопостачання з монтажем лічильника газу, а також зовнішні мережі. Отже, продавець майнових прав гарантував таке підведення та функціонування, що не дотримано замовниками будівництва в частині функціонування та забезпечення отримання такої послуги в подальшому власником житла [PERSON] . При цьому, слід зауважити, що позивач просить визнати дії 4-х відповідачів, що пов`язані з добудовою, виготовленням технічних умов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового неправомірними та такими що порушують право позивача на володіння, користування та розпорядження майном та позбавляють права на підключення газопостачання. Такі доводи не є повністю доведеними, оскільки відповідач 1 ПП «Тенко» виступало замовником будівництва та стороною правочину з позивачем, а відповідач 2 Спільне українсько-македонське підприємства ТзОВ «Авалон» є також замовником будівництва за даними при завершенні будівництва багатоквартирного будинку. Враховуючи те, що саме замовники об`єкта будівництва подали недостовірні дані стосовно акту введення в експлуатацію, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили (хоча й є предметом оскарження в суді касаційної інстанції, однак у разі зміни такого, це може бути підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами), суд приходить до переконання, що дії саме відповідача 1,2 є такими, що порушують право позивача на користування своєю власністю і завдають моральної шкоди їй такими неправомірними діями, які є наслідком відмови третьої особи у пуску та експлуатацію газопостачання будинку в цілому, іншого матеріали справи не містять. При цьому посилання сторони позивача на ст.22 ЦК України щодо завдання матеріальної шкоди у змісті позову не виражені у позовних вимогах щодо завдання такої та стягнення позивачу та в якому саме розмірі. Щодо відповідача - Підприємство «Науково-творча майстерня «Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, яке виступало у відносинах із замовниками як генеральний проектувальник, а також відповідача 4 ПП «Металоспецмонтаж» як генерального підрядника, то позивачем не доведено спричинення такими відповідачами йому шкоди, як і не доведено, що їхні дії і які саме, слід визнати протиправними. Зокрема, не підтверджено і те, що генеральний підрядник діяв наприклад з власної ініціативи щодо будівництва 11-го поверху, а не на замовлення замовників будівництва об`єкта, а не передбачення такого технічного (не житлового) поверху на багатоквартирному житловому будинку за проектною документацією взагалі не доводилося стороною позивача. Щодо інших обставин позову, то як зазначив позивач під будівництво об`єкту (будинку [ADDRESS] ) було виділено дві земельні ділянки, а по факту замовники будівництва використали три ділянки, змінивши і конфігурацію і підробивши технічну документацію, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №12023091010000291. Згідно наданого до справи рішення виконкому від 14.03.2006р. №136 (а.с.138 т.1) при наданні дозволу ТОВ «Авалон» на проведення проектно-пошукових робіт для будівництва багатоквартирного житлового будинку №4 по генплану (отримувало ТОВ дозволи на три на будинки - №3,4,5) при умові знесення існуючого кафе. Разом з тим, як встановлено судом, номер проектованого по генплану будинку за теперішньою адресою [ADDRESS] , щодо якого позивач і подав позов до суду про визнання дій протиправними та стягнення шкоди, то даний будинок мав проектований номер - [ADDRESS] . Отже, умови знесення кафе на даний час під назвою « [INFO] » для проектного будівництва №4 не стосується спірного будинку по [ADDRESS] (проектний номер по генплану № [NUMBER] ). Щодо неможливості використання дороги чи прибудинкової території, то жодного належного доказу місцезнаходження споруди на проїзді до будинку саме [ADDRESS] (кому належить зареєстроване право власності також не вказано позивачем, однак ймовірно особі, яка не є стороною справи що розглядається), якою площею дана споруда чи ділянка під нею може накладатися чи накладається на територію будинку [ADDRESS] в конкретному місці, відсутні і докази в справі щодо земельних ділянок, які знаходяться під будинком [ADDRESS] чи інших документів на підтвердження відведення земель для спільного користування жителями і кому така могла б бути чи є відведена. Відтак, доводи в цій частині як свідчать матеріали справи, взагалі не доведені перед судом, а містять формальне твердження про порушене таке право позивача і всіх мешканців будинку. (інші не є позивачами в даному спорі). Щодо земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , то така не огороджена та немає будь-яких межових знаків. Щодо доводів сторони позивача у позові про те, що багато робіт у будинку [ADDRESS] є неякісними, то такі обставини взагалі не доводились стороною позивача, жодних доказів на обґрунтування вказаного не надано. Окрім того, за умовами договору мав підписуватися Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру позивача, у якому сторони мали змогу висловитися з приводу претензій. Не заслуговують на увагу доводи позивача на те, що у іншій цивільній справі, яка перебуває на даний час на розгляді Івано-Франківського міського суду, висновком експертизи від 25.04.2024р. (а.с.68-107 т.2) доведено будівництво (реконструкцію) такого з порушенням вимог законодавства. Дійсно, даний висновок експерта у іншій цивільній справі (який тільки буде оцінюватись іншим складом суду, а є доказом у справі, що розглядається) про те, що явними є порушення наявного будівництва споруди №21А: без оформлення документів на будівельні роботи, розміщена на території групи будинків з поштовою/будівельною адресою [ADDRESS] по генплану №3,4,5 та групою будинків з поштовою/будівельною адресою [ADDRESS] по генплану №18,20, однак не передбачене розташування (фізичне існування) ні існуючих, ні проектних будівель і навіть у тому місці, де проектна міська вулиця (проїзд), накладається на земельну ділянку кадастровий номер 2610100000:04:002:0123, не відповідає встановленим параметрам та розмірам техпаспорту. Даний доказ не підтверджує, що саме позивачу у даному спорі такою реконструкцією споруди [ADDRESS] , що ніби то знаходиться саме на дорозі, яка веде до багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] чи інших будинків з групи проектного будівництва, як і не підтверджено ким саме проводиться дана реконструкція (власником об`єкту зі змісту експертиз є ТОВ «Алавіт») та які саме збитки у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою завдані саме цими діями по реконструкції іншої будівлі - позивачу. Також, суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок експерта від 25.04.2024 року за результатами проведення комісійної судової експертизи з питань землеустрою. Даний доказ може використовуватись позивачами (інша фізична особа) у іншій цивільній справі, виходячи з предмету спорі у ній, та не спростовує висновку суду про недоведеність частини вимог [PERSON] стосовно обраних ним відповідачів та суті спору, що розглядається. А тому, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій спільного українсько-македонське підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю АВАЛОН» пов?язані із реалізацією земельної ділянки кадастрового номеру 2610100000:04:002:0123, "частина якої знаходиться під будинком [ADDRESS] ; дій спільного українсько- македонське підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю АВАЛОН» пов`язаними із реконструкцією майна- [ADDRESS] . Тип майна-дитяче кафе, дій спільного українсько-македонське підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю АВАЛОН» пов?язані із розміщенням частини реконструйованого (збільшеного в площі) нерухомого майна [ADDRESS]. Пит майна-дитяче кафе, на захоплених землях комунальної власності: та діт пов?язані із оформленням права власності на нерухоме майно - [ADDRESS] . Тип майна-дитяче кафе, без наявності містобудівних умов, рішення про присвоєння адреси, без наявності документів на частину земельної ділянки, дій пов?язаних із не здійсненням знесення нерухомого майна- [ADDRESS] на підставі рішень Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - не підлягають до задоволення. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Також, за ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. А за ч.3 ст.386 ЦК України, які слід також застосувати у даних спірних правовідносинах, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права в т.ч. користування приватним майном - квартирою, власник має право вимагати відшкодування шкоди, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Виходячи з вимог диспозитивності свого процесуальнго права та вимог які сам позивач обрав у даній справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог. За п.9 ч.2 ст.16 ЦК України, яку обрано позивачем та її представником способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в т.ч. відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оскільки доведено факт, що позивач має страждання, існує реальна неможливість використовувати свою власність та проживати у квартирі через відсутність газопостачання внаслідок протиправних дій двох відповідачів - замовників будівництва та недотримання ними умов договору щодо газопостачання до придбаного нею житла, суд вважає що позивачу завдана моральна шкода, яка підлягає стягненню солідарно в сумі 10 000 гривень, що відповідає характеру встановленого судом правопорушення, а не 600 000 грн. з чотирьох відповідачів як зазначає позивач, при цьому не обґрунтовуючи саме такий розмір завданої йому моральної шкоди. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вимогами ст.133,141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в т.ч. дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як вбачається з матералів справи позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 573,60 грн. ( а.с. 34). Враховуючи, що позов задоволено частково, половину понесених судових витрат, тобто 1 286,5 грн. слід стягнути із відповідачів в рівних частках, тобто по 643,25 грн. з кожного в користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.16, 23, 317, 382, 383, 386, 527, 530 ЦК України,

Outcome: approved