Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

1.Описова частина У липні 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МАРИН-ФІНАНС" (надалі за текстом також - позивач або ТОВ ФК "МАРИН-ФІНАНС") звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором CL-220747 від 20.09.2019 у розмірі 79 734,97 гривень та понесені судові витрати. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Позов мотивований тим, що 20.09.2019 між відповідачем та АТ "КРЕДОБАНК" (надалі за текстом також - Банк) укладений Кредитний договір CL-220747 згідно умов якого Банк зобов`язувався надати відповідачу, як позичальнику, кредит, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит та виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 76 734,97 гривень, в тому числі строкове тіло 0 гривень, прострочене тіло 39262,37 гривень, строкові проценти 0 гривень, прострочені проценти 37472,6 гривень. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ "КРЕДОБАНК" на ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 43231894) на підставі договору факторингу. Зобов`язання відповідача зі сплати боргу за Кредитним договором виконані не були, у зв`язку з чим, позивач, як новий кредитор, звернуся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу у розмірі 76 734,97 гривень. 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Представник позивача Альховська Ірина Богданівна зверталася до суду з клопотанням про забезпечення проведення судового засідання у справі дистанційно, у режимі відеоконференції, у задоволенні якого було відмовлено, у зв`язку з тим, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи; судовий розгляд призначено на 29.08.2024. Поштова кореспонденція (06 102 1133 0875, 06 002 8235 8600 та 06 002 8937 2943) надіслана на адресу відповідача була повернута до суду оператором поштового зв`язку з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з відсутністю підтвердження належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання відкладне на 22.11.2024. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд розмістив відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Судове засідання відкладено на 03.02.2025. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи 03.02.2025, суд розмістив відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом 20.09.2019 між [PERSON] , як позичальником та АТ "КРЕДОБАНК", як кредитором було укладено Кредитний договір № CL-220747 на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором; сума кредиту становить 40 000,00 гривень; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 19.09.2024. Відповідно до пункту 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 65 % річних. Відповідно до пункту 4.4 Кредитного договору, загальні витрати позивальника по кредиту за цим Кредитним договором становлять 97 544,33 гривні. Відповідно до пункту 4.5 Кредитного договору, реальна річна процентна ставка 88,28 % річних. Відповідно до пункту 4.6 Кредитного договору, загальна вартість кредиту для позивальника за цим Кредитним договором становить 137 544,33 гривень. Відповідно до пункту 6.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. З матеріалів справи встановлено, що Банк як кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ "КРЕДОБАНК" на ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 43231894) на підставі Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальним договором. Суд встановив, що у відповідності до статті 512 ЦК України, ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ "КРЕДОБАНК", включно і до [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), за Кредитним договором CL-220747 від 20.09.2019 у розмірі 76 734,97 гривень. Згідно із досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 30.01.2024, ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" повідомило [PERSON] про нового кредитора та пропонувало негайно сплатити заборгованість за Кредитним договором № CL-220747 від 20.09.2019 у розмірі 76 734,97 гривень Звертаючись до суду з позовом, позивач долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості, за період з 02.11.2020 (20.09.2019) по 08.11.2023 за Кредитним договором №CL-220747 від 20.09.2019 станом на 08.11.2023 позичальника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), згідно якого: сума заборгованості за тілом кредиту (строкова) - 0 гривень; сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена) - 39 262,37 гривень; сума заборгованості за процентами (строкова) - 0 гривень; сума заборгованості за процентами (прострочена) - 37 472,60 гривень. Загальна сума заборгованості становить - 76 734,97 гривень. 2.2. Застосовані норми права Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу положень статей 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання. Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частина перша статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Вказане положення Цивільного кодексу України кореспондуються з визначенням договору про споживче кредитування, яке наведене у пункті 1-1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якого, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з вимогами статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до частин першої та третьої статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно частини першої статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд На підставі наявних матеріалів справи суд встановив, що відповідач 20.09.2019 уклав з АТ "КРЕДОБАНК" Кредитний договір № CL-220747 згідно якого отримав у кредит грошові кошти у розмірі 40 000,00 гривень; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 19.09.2024; за користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти, за ставкою 65 % річних. Станом на дату розгляду справи строк виконання зобов`язання є таким, що настав. З матеріалів справи встановлено, що кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Позивач набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором у загальному розмірі 76 734,97 гривень на підставі Договору факторингу укладеному 08.11.2023 між АТ "КРЕДОБАНК" на ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС". Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача. Відповідач не спростував суми заборгованості, заявленої до стягнення, не надав власного розрахунку в разі незгоди з таким розрахунком. 3. Висновки суду Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 76 734,97 гривень. 4.Судові витрати Згідно пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №261 від 18.07.2024 позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, що відповідає розміру судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, згідно вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі статей 133 та 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 137, 141 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин позивачем суду надано належні та допустимі докази, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу, а саме: Договір про надання правничої допомоги №01/05/24 від 01.05.2024 укладений між позивачем та адвокатом Альховською Іриною Богданівною, копію Акта наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги №01/05/24 від 01.05.2024 у розмірі 6 000,00 гривень (вивчення документів та підготовка позовної заяви), копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001330, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1296542 від 01.06.2024. Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18; від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18; від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19. Ураховуючи положення статті 137 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.

Outcome: approved