Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та споживачами комунальних послуги, які надає позивач. Однак відповідачі не проводять оплату за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість. Посилаючись на те, що відповідачі у добровільному порядку заборгованість не погашають, позивач вимушений був звернутись до суду за її примусовим стягненням, а також просив стягнути витрати пов`язані з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 03.06.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 19.06.2023 р. задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі [PERSON] як правонаступника відповідача [PERSON] , залучено до участі у справі [PERSON] та [PERSON] як співвідповідачів, а також встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзивів не подали. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідачі, що належним чином повідомлялись про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, відзивів не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно з листом КП КМР «КМ БТІ» від 25.10.2022 р., [PERSON] є власником 3/5 часток, [PERSON] є власником 1/5 частки, [PERSON] є власником 1/5 частки вказаної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину. Як зазначила сторона позивача у своєму позові, що між сторонами фактично існують зобов`язання щодо надання позивачем відповідних комунальних послуг стороні відповідачів. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що пропорційно до частки у праві спільної часткової власності в спільному майні: - відповідач [PERSON] , якому належить 1/5 частки квартири, має наступну заборгованість: 1699,84 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 р.; 4538,50 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до 01.05.2018 р.; 8301,08 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води з 01.05.2018 р.; 7503,22 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.05.2018 р.; - відповідач [PERSON] , якій належить 1/5 частки квартири, має наступну заборгованість: 1699,84 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 р.; 4538,50 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до 01.05.2018 р.; 8301,08 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води з 01.05.2018 р.; 7503,22 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.05.2018 р.; - відповідач [PERSON] , якій належить 3/5 частки квартири, має наступну заборгованість: 8499,20 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 р.; 13615,50 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до 01.05.2018 р.; 24903,24 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води з 01.05.2018 р.; 22509,66 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.05.2018 р. Вищевказаний позивачем розмір заборгованості у сукупності підтверджується відповідними розрахунками заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачами, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів, а останні отримують та користуються даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частина 4 статті 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин до 09.06.2018 р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09.06.2018 р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути: - з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 22042,64 грн, з яких: 1699,84 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 р.; 4538,50 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до 01.05.2018 р.; 8301,08 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води з 01.05.2018 р.; 7503,22 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.05.2018 р.; - з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 22042,64 грн, з яких: 1699,84 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 р.; 4538,50 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до 01.05.2018 р.; 8301,08 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води з 01.05.2018 р.; 7503,22 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.05.2018 р.; - з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 69527,60 грн, з яких: 8499,20 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 р.; 13615,50 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до 01.05.2018 р.; 24903,24 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води з 01.05.2018 р.; 22509,66 грн - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.05.2018 р. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідачів на його користь витрат пов`язаних з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав у сумі 33,00 грн задоволенню не підлягає, оскільки зазначені витрати не пов`язані з розглядом справи. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн, а всього: - з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 22538,84 грн (22042,64 грн + 496,20 грн); - з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 22538,84 грн (22042,64 грн + 496,20 грн); - з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 71016,20 грн (69527,60 грн + 1488,60 грн).

Outcome: partial