Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

07 листопада 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСББ "Наша щаслива оселя 9-Б" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території, інфляційних втрат та 3% річних за невиконаним грошових зобов`язанням. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що здійснює управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою ними коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у період з травня 2021 року по жовтень 2024 року, у них утворилася заборгованість, яка складає 38 257, 57 грн. Наразі позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів суму вказаної заборгованості, 3% річних від суми боргу - 4028, 05 грн, інфляційні втрати - 18 634, 44 грн, що загалом складає 60 920, 06 грн. Окрім того позивач просить суд стягнути із відповідачів судовий збір у розмірі 3028,00 грн та очікувані судові витрати - 8000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2024 року цивільну справу № 753/22053/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 листопада 2024 року. 21 листопада 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 30 грудня 2024 року до суду від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли відзиви на позовну заяву. Зокрема, відповідач [PERSON] у відзиві на позов просила суд звернути увагу на обставини вирішення спору між ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» та [PERSON] щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку у справі № 753/9397/24, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» коштів у розмірі 13 403, 18 грн. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року у справі № 753/9397/24 [PERSON] , виконала в повному обсязі. Надалі, з метою скасування нарахувань ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» за послуги з утримання багатоквартирного будинку, які не є критичними для обслуговування будинку, зокрема послуги з вивозу побутових відходів, [PERSON] 16 жовтня 2024 року звернулася до голови та членів правління ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» із відповідною заявою. Обґрунтовуючи заяву зазначила про обставини фактичного не проживання з вересня 2020 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] , а отже, не користування послугами з утримання багатоквартирного будинку. Однак, не зважаючи на зауважене, ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» продовжило здійснювати всі нарахування з утримання багатоквартирного будинку на ім`я [PERSON] . Відповідач [PERSON] наголосила, що починаючи з вересня 2020 року, тобто ще до моменту створення ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б», не проживає в кв. [ADDRESS] , а також виконала всі можливі дії зі своєї сторони з повідомлення позивача про її відсутність за вказаною адресою, тож, як наслідок підстави для сплати [PERSON] коштів за вказані послуги - відсутні. Також відповідач зазначила, що у зв`язку із розглядом спору в межах справи № 753/9397/24 та сплатою нею коштів у сумі 13 403, 18 грн за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також інфляційних втрат та 3 % річних за невиконаним грошовим зобов`язанням за період з 01 травня 2021 року по 01 травня 2024 року - наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки станом на дату звернення ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» із позовною заявою у цій справі було відсутнє порушене право позивача у відповідній частині. Відповідач зазначила, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. Крім того відповідно до змісту позовної заяви відповідачі станом на 01 листопада 2024 року мають заборгованість у розмірі 38 257, 57 грн, що, на думку позивача, підтверджується наявною в матеріалах справи копією рахунка № [NUMBER] на сплату внесків за управління (утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) за листопад 2024 року. Відповідач зазначає, що, платником щомісячних внесків зазначено безпосередньо [PERSON] із визначеним об`ємом (кв.м.) для підрахунку внеску на утримання будинку та прибудинкової території, резервного та ремонтного фондів - 93, 4, тоді як на утримання «консьєржів» та/або охорони визначено об`єм внеску - 1 кв. Викладене свідчить про те, що рахунок складений ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» неправильно, з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки визначені позивачем внески на утримання будинку та прибудинкової території, резервного та ремонтного фондів, а також на утримання «консьєржів» та/або охорони не є пропорційними площі квартири, що перебуває у власності [PERSON] , тоді як квартира [ADDRESS] загальною площею 93, 4 кв.м., належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності (у рівних частинах). У рахунку відсутній перелік послуг, що надаються власникам квартири, а також їх вартість, тоді як на прохання [PERSON] про надання таких відомостей ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» пропонує ознайомитися з такою інформацією самостійно. Оскільки [PERSON] на праві власності належить 1/3 частка квартири, - зобов`язання [PERSON] є подільним, відтак солідарний обов`язок відповідати за зобов`язаннями інших власників квартири у відповідача відсутній. Крім того відповідно до рахунка № 010111400824 на сплату внесків за управління (утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) за серпень 2024 р. на оплату відповідних внесків ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» винесено п. 3 «Внесок на придбання обладнання для сонячної електростанції» із визначеним об`ємом (кв.м.) для підрахунку внеску - 93, 4 та його вартістю - 9 340, 00 грн. Однак жодних доказів на правомірність включення такого внеску до заборгованості відповідачів позивачем до суду не додано, як і не додано такого рахунка до матеріалів позовної заяви. Також відповідач звертає увагу суду на строки позовної давності, які передбачені ст. 257 ЦК України, оскільки зважаючи на те, що позовні вимоги подані до суду 22 листопада 2024 року, відповідно, питання стягнення заборгованості за послуги, які позивач вважає наданими має розпочинати свій відлік від 22 листопада 2021 року, а не з 01 травня 2021 року. Щодо нарахування інфляційних витрат та 3 % річних відповідач зазначає наступне. Відповідач зазначає, що наданий ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» розрахунок інфляційних витрат та 3 % річних є необгрунтованим, оскільки при їх розрахунку за весь період наявної, за доводами позивача, у відповідачів заборгованості (за період з 01.05.2021 по 01.11.2024) вказано суму боргу - 38 257, 57 грн, тоді як такий розмір заборгованості ніяким чином не мав місця за весь визначений позивачем спірний період, оскільки з 01 травня 2021 року нарахування за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території лише починалися. Відповідач зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Проте, в порушення зазначених приписів, позивач нарахував на наявну, на його думку, у [PERSON] заборгованість 3 % річних та інфляційні втрати також за період після введення воєнного стану ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» не долучило до позовної заяви жодного доказу на підтвердження обставин звернення до [PERSON] із вимогою про сплату наявної, за його твердженнями, заборгованості, що виключає наявність підстав для нарахування сум 3 % річних та інфляційних втрат. Відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог у цій справі та, як наслідок, про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Також відповідач заперечувала щодо стягнення на користь позивача витрат понесених ним на правову допомогу, зважаючи на їх не співмірність. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов зазначив, зокрема, те, що квартира [ADDRESS] загальною площею 93, 4 кв.м., належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності (у рівних частинах). Відповідач зазначив, що починаючи з вересня 2020 року, тобто ще до моменту створення ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б», він не проживає в кв. [ADDRESS] , тож, як наслідок підстави для сплати ним коштів за вказані послуги - відсутні. Також [PERSON] у своєму відзиві виклав позицію щодо стягнення 3% річних та інфляційної складової, аналогічну позиції зазначеній у відзиві відповідача [PERSON] . Вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, заперечував щодо стягнення з відповідачів витрат понесених позивачем на правову допомогу, оскільки її розмір є неспівмірним до обсягу виконаних адвокатом робіт. Окрім того, відповідачі просили суд перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання у справі. 31 грудня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач виклав наступну позицію. Позивач наголошує, що відповідачі у своїх відзивах на позовну заяву не заперечують самого факту існування заборгованості та вказують на погашення заборгованості за рішеннями суду від 25 вересня 2024 року у справі № 753/9397/24. Також позивач зазначає, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнною стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З наданої відповідачем копії свідоцтва про право власності на квартиру від 05 липня 2007 року, вбачається, що квартира, загальною площею - 93,4 кв.м, що знаходиться за адресою - кв. [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах. Разом з тим жодних доказів, щодо судового вирішення питання між відповідачами, щодо виділення часток у натурі, або ж розподілу витрат на утримання спільного майна сторонами не надано. Сторона позивача не отримувала від відповідачів жодних звернень щодо розподілу витрат окремо між кожним з власників. Також відповідачі не надавали жодних претензій ні до якості наданих послуг, ні до нарахування за надані послуги, а також не вказують на конкретні підстави незгоди з розрахунком заборгованості, що міститься у матеріалах справи. Більше того, розрахунок заборгованості містить інформацію про часткову сплату боргу відповідачем 1 відповідно до вищевказаного рішення суду. Даний платіж було здійснено відповідачем 1 поза межами виконання рішення, тобто добровільно. Позивач наголосив, що співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги, регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Загалом позивач зазначив, що позовні вимоги він підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. 02 січня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила наступне. Дарницький районний суд м. Києва рішенням від 25.09.2024 у справі № 753/9397/24 задовольнив позовні вимоги ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» про стягнення заборгованості зі сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку та штрафних санкцій частково та стягнув з [PERSON] на користь ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» 13 403, 18 грн, з яких: заборгованість із сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2021 по 01.05.2024 в сумі 11 140, 33 грн, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 75, 01 грн, інфляційні витрати в розмірі 245, 18 грн, судовий збір в розмірі 1 009, 33 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 933, 33 грн. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2024 у справі № 753/9397/24 [PERSON] виконане в повному обсязі, про що свідчить копія виписки із банку від 11.10.2024 про сплату 13 403, 18 грн. Зазначені обставини свідчать про вирішення спору між ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» та [PERSON] щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку за період з 01.05.2021 по 01.05.2024, а також інфляційних втрат та 3 % річних за невиконаним [PERSON] грошовим зобов`язанням, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки станом на дату звернення ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» із позовною заявою у цій справі було відсутнє порушене право позивача у відповідній частині. З долученої до цього відзиву копії свідоцтва про право власності від 05.07.2007 випливає, що квартира [ADDRESS] загальною площею 93, 4 кв.м., належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності у рівних частинах. Проте ані [PERSON] , ані [PERSON] , починаючи з вересня 2020 року, не проживають у вказаній квартирі, про що позивач неодноразово повідомлявся, зокрема, заявою [PERSON] до голови та членів правління ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б від 16.10.2024, відтак послугами з утримання такого будинку не користуються, отже, підстави для сплати таких послуг як [PERSON] , так і [PERSON] відсутні, що виключає можливість солідарного стягнення з таких осіб наявної, за доводами позивача, заборгованості. Водночас вказує, що обставина не проживання [PERSON] та [PERSON] за вказаною вище адресою мала місце навіть раніше за обставину створення співвласниками будинку [ADDRESS] ОСББ, однак як випливає з долученої до позовної заяви копії рахунка № 010111401124 на сплату внесків за управління (утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) за листопад 2024 р. платником таких щомісячних внесків зазначено [PERSON] із визначеним об`ємом для підрахунку внеску на утримання будинку та прибудинкової території, резервного та ремонтного фондів - 93, 4 кв.м., тоді як на утримання «консержів» та / або охорони визначено об`єм внеску - 1 кв.м. Викладене свідчить про те, що означений рахунок складений ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» неправильно, з порушенням вимог чинного законодавства, що перешкоджає [PERSON] як єдиному наразі проживаючому в кв. [ADDRESS] власнику сплачувати внески на утримання цього будинку та прибудинкової його території, про що також неодноразово повідомлявся позивач. Відповідач зазначає, що зі змісту рахунку, який позивачем доданий до позовної заяви вбачається, що до переліку внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» включено «Внесок на придбання обладнання для сонячної електростанції» із визначеним об`ємом для підрахунку внеску - 93, 4 кв.м. та його вартістю - 9 340, 00 грн. Водночас жодних доказів та обґрунтувань щодо правомірності включення такого внеску до заборгованості відповідачів позивачем суду не надано, як і не додано відповідного рахунка до матеріалів позовної заяви. Також відповідач заперечує щодо стягнення 3% річних від суми боргу та інфляційної складової, у сумах визначених позивачем, та надає контррозрахунок, відповідно до якого за підрахунком відповідача, у випадку задоволення позовних вимог, з відповідачів має бути стягнуто 3% річних, які складають 53, 25 грн (128, 26 грн (3 % річних за весь визначений відповідачем період) - (мінус) 75, 01 грн (сплачений [PERSON] розмір 3 % річних)); інфляційні втрати, які складають 243, 89 грн (489, 07 грн (інфляційні втрати за весь визначений відповідачем період) - (мінус) 245, 18 грн (сплачений [PERSON] ). Відповідач також заперечує щодо стягнення на користь позивача понесених адвокатських витрат, у зв`язку із їх неспівмірністю. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року відповідачам було відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 21 січня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій відповідач, зокрема, наголосила на тому, що в підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано лише один рахунок - № [NUMBER] на сплату внесків за управління (утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) за листопад 2024 р., тоді як наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачів зі сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2021 по 01.11.2024 не містить відомостей, за які саме послуги та за якими тарифами така заборгованість нарахована, а також розрахунок не підтверджений первинними документами. Позивачем до позову не додано жодних доказів на підтвердження надання позивачем послуг для відповідачів, отримання останніми рахунків на сплату, повідомлення відповідачам інформації про наявну заборгованість. В матеріалах цієї справи відсутні договори надання послуг, які підтверджуються актами, рахунками виконаних робіт, платіжними дорученнями, актами періодичних обстежень будинку, відсутні накази, табелі обліку робочого часу, розрахункові листи нарахування заробітної плати працівникам, наряди-завдання, акти списання матеріалів, матеріальні звіти майстрів, акти виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, відсутні документи, що підтверджують оплату таких послуг. Також позивач не надав платіжних доручень на підтвердження фактичного виконання робіт з господарської діяльності. Позивач вважає, що як в позовній заяві, так і в матеріалах справи в цілому відсутні докази, які б підтверджували вчинення ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» як виконавцем послуг з управління та утримання будинку 9-Б, розташованого в [ADDRESS] , дій, спрямованих на забезпечення належних умов і задоволення господарсько-побутових потреб такого будинку за спірний період. У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» із заявою, згідно змісту якої просила позивача надати розрахунок вартості витрат, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території на 1 м2, а також перелік послуг, які надаються споживачам відповідного будинку, перелік постачальників, вартість їх послуг та копій договорів, відомості про середньомісячні витрати з оплати праці співробітників ОСББ, однак із відповіді ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» № 3/11-24 від 25.10.2024 на заяву [PERSON] випливає, що позивач пропонує [PERSON] ознайомитися з витребуваними відомостями самостійно. Відтак ненадання ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» витребуваної [PERSON] інформації перешкоджає власникам кв. [ADDRESS] у разі необхідності, звернутися до ОСББ із претензією як щодо якості наданих послуг, так і щодо нарахувань за такі послуги, оскільки такому зверненню має передувати отримання розгорнутої інформації про надані ОСББ послуги по утриманню відповідного будинку та прибудинкової його території. Відповідач наголошує, що як зазначалося у відзивах відповідачів, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/3 частки квартири - зобов`язання відповідачів є подільним, відтак солідарний обов`язок відповідати за зобов`язаннями інших власників квартири у кожного із відповідачів відсутній. Таким чином відповідач просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, врахувавши доводи, викладені у заявах по суті, доходить наступного висновку. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , в рівних частках, на підставі свідоцтва про право власності від 05 липня 2007 року. Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до положень статті 4 вищевказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статей 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. 23 березня 2021 року було створено ОСББ "Наша щаслива оселя 9-Б", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. ОСББ "Наша щаслива оселя 9-Б" здійснює управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , та його прибудинковою територією, про що свідчить витяг зі статуту об`єднання. Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Відповідно до статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно витягу з протоколу загальних зборів ОСББ "Наша щаслива оселя 9-Б" від 12 квітня 2021 року, було прийнято рішення про затвердження кошторису на 2021/2022 рік, яким встановлено: розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень - 6,30 грн/м2; нежитлових приміщень 1-поверху і нижче - 5,12 грн/м2; нежитлових приміщень з 24-го поверху і вище - 7,05 грн/м2, парко місць - 8,29 грн/м2; внесок до ремонтного фонду - 1 грн/м2 загальної площі нерухомого майна; внесок до резервного фонду 0,50 грн/м2 загальної площі нерухомого майна. Окрім того, встановлено щомісячні обов`язкові внески за послуги диспетчера та охоронця з 1-го приміщення для власників : житлових приміщень - 100 грн/міс, нежитлових приміщень 1-го поверху і нижче - 100 грн/міс, нежитлових приміщень з 24- го поверху і вище - 150 грн/міс, паркомісць - 350 грн/міс. Окрім того, згідно витягу із протоколу загальних зборів ОСББ "Наша щаслива оселя 9-Б" від 20 травня 2023 року, було прийнято рішення про затвердження кошторису на 2023/2024 роки, яким встановлено: розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень - 9,46 грн/м2; нежитлових приміщень 1-поверху і нижче - 8,23 грн/м2; нежитлових приміщень з 24-го поверху і вище - 10,25 грн/м2, парко місць - 11,40 грн/м2. Окрім того, встановлено щомісячні обов`язкові внески за послуги диспетчера та охоронця з 1-го приміщення для власників : житлових приміщень - 120 грн/міс, нежитлових приміщень 1-го поверху і нижче - 120 грн/міс, нежитлових приміщень з 24- го поверху і вище - 200 грн/міс, паркомісць - 350 грн/міс. Також, згідно витягу із протоколу загальних зборів ОСББ "Наша щаслива оселя 9-Б" від 30 червня 2024 року, було прийнято рішення про встановлення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир 11,00 грн/м2; нежитлових приміщень 1-поверху і нижче - 9,00 грн/м2; нежитлових приміщень з 24-го поверху і вище - 12,00 грн/м2, паркомісць - 12,00 грн/м2. Окрім того, встановлено щомісячні обов`язкові внески за послуги диспетчера, консьєржа з 1-го приміщення для власників : квартири -130 грн/міс, нежитлових приміщень 1-го поверху і нижче - 100 грн/міс, нежитлових приміщень з 24- го поверху і вище - 250 грн/міс, паркомісць - 350 грн/міс. Окрім того, було прийнято рішення щодо одноразового внеску на придбання обладнання для сонячної електростанції, підключення, інші супутні матеріали та роботи, що стосуються підключення сонячної електростанції. Для квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 26 поверхи у розмірі 100,00 грн/кв.м; нежитлові приміщення першого поверху і нижче - 80 грн/кв.м.; вбудовані приміщення - 40 грн/кв.м.; паркінг - 30 грн/кв.м. Звертаючись із цим позовом до суду, позивач просить стягнути солідарно із відповідачів як з власників квартири заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, яка виникла у період з травня 2021 року по листопад 2024 року у розмірі 38257, 57 грн. При цьому, як зазначено відповідачами у відзивах та вбачається із судового рішення у справі № 753/9397/24, текст якого наявний у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у травні 2024 року позивач звертався із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, яка виникла у період з травня 2021 року по травень 2024 року у розмірі 33421,28 грн. Відповідно до судового рі шення від 25 вересня 2024 року, яке сторонами у справі не оскаржувалось та набрало чинності, з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наша щаслива оселя 9-Б" було стягнуто заборгованість за період з травня 2021 року по травень 2024 року у розмірі 11140,33 грн, що становить 1/3 частку від заявленої суми заборгованості, з урахуванням частки власності [PERSON] у нерухомому майні, у стягненні іншої частини боргу судом було відмовлено. Інші співвласники - [PERSON] та [PERSON] до участі у справі залучені не були. Як вбачається із долученої до відзиву копії банківського платежу, [PERSON] перерахувала на користь позивача кошти у визначеній судовим рішенням сумі - 13403,18 грн (враховуючи 3% річних, інфляційні втрати судовий збір та витрати на правову допомогу). При цьому, звертаючись із цим позовом до суду, позивачем заявляються в тому числі вимоги про стягнення заборгованості із [PERSON] за період з травня 2021 року по травень 2024 року, що були предметом розгляду в іншій справі та по якій судом ухвалено відповідне рішення, яке набрало законної сили на цей час та виконане [PERSON] , Отже, враховуючи те, що судовим рішенням у справі № 753/9397/24 встановлено наявність заборгованості відповідачів за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] за період з травня 2021 року по травень 2024 року, наявність обов`язку відповідачів сплатити цей борг, а також визначено, що загальна сума боргу має бути стягнута з відповідачів пропорційно розміру їх частки у власності нерухомого майна- квартири, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог в тій справі та стягнення з [PERSON] боргу за цей період у розмірі 11140,33 грн, те, що рішення відповідачем у справі не оскаржувалось та фактично виконане, суд дійшов висновку, що у цій справі за період з травня 2021 року по травень 2024 року підлягає до стягненню сума боргу саме з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 22280,85 грн (33421,28 грн :3), тобто по 11140,48 грн з кожного відповідача. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що він не має сплачувати вказану заборгованість, бо фактично не проживає за цією адресою, з урахуванням того, що він є власником нерухомого майна, за якою виникла заборгованість, послуги з утримання будинку та прибудинкової території нараховуються виходячи із загальної площі нерухомого майна, співвласником якого він є. Крім того, відповідач зареєстрований за вказаною адресою, не зазначає у відзиві місце свого фактичного проживання, не подає відповідних доказів, а у відзиві на позов свою адресу зазначає саме як: [ADDRESS] . Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за період з червня 2024 року по листопад 2024 року, суд зазначає наступне. Як вбачається із розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, загальна нарахована сума до стягнення по квартирі за адресою: [ADDRESS] за період з травня 2021 року по листопад 2024 року становить 51660,75 грн, за рішенням суду від 25 вересня 2024 року у справі № 753/9397/24 з відповідача [PERSON] стягнуто борг за утримання будинку та прибудинкової території за період з травня 2021 року по травень 2024 року у розмірі 11140,33 грн. У цій справі судом встановлено, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає до стягнення заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з травня 2021 року по травень 2024 року у загальному розмірі 22280,85 грн, отже, за період з червня 2024 року по листопад 2024 року заборгованість відповідачів за утримання будинку та прибудинкової території становить 18239,47 грн (51660,75 грн - 33421,28 грн (11140,33 грн +22280,95 грн)). Таким чином, враховуючи те, що відповідачі є співвласниками нерухомого майна у рівних частках, тобто по 1/3 кожен, за період з червня 2024 року по листопад 2024 року з них на користь позивача підлягає до стягнення борг у розмірі 18239,47 грн, тобто по 6079,82 грн з кожного. Поряд з цим, суд зазначає, що сума у розмірі 13403,18 грн, яка була сплачена відповідачем [PERSON] та врахована позивачем як сплата боргу саме по утриманню будинку та прибудинкової території, включає в себе 3% річних, інфляційні втрати, судовий збір та витрати на правову допомогу, що не є витратами на утримання будинку та прибудинкової території, що призвело до невірного визначення суми заборгованості та подальшого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов`язує. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Суд відхиляє доводи відповідачів, що ними не надавалась згода на сплату внеску на придбання обладнання для сонячної електростанції із визначеним об`ємом для підрахунку внеску - у розмірі 9 340, 00 грн, оскільки відповідний внесок було затверджено рішенням Загальних зборів ОСББ від 30 червня 2024 року, яке є обов`язковим для виконання всіма членами ОСББ (власниками відповідного нерухомого майна). Доказів того, що вказане рішення ОСББ оскаржено, в тому числі відповідачами у справі, у судовому порядку та таке рішення ОСББ скасовано, суду надано не було, як і не було надано доказів скасування рішення ОСББ в частині визначення вартості послуг на утримання будинку та прибудинкової території. Також суд відхиляє доводи відповідачів про те, що до матеріалів справи не надано доказів надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки відповідно до статті 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Доказів звернення відповідачів із відповідними заявами, фіксація ненадання послуг чи надання їх неналежної якості з дотриманням вказаної вище процедури, суду надано не було. Також суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що вона не проживає за адресою: [ADDRESS] , а тому не має сплачувати кошти, оскільки вона є власником нерухомого майна, за яким виникла заборгованість, послуги з утримання будинку та прибудинкової території нараховуються виходячи із загальної площі нерухомого майна, співвласником якого вона є. Крім того, відповідач зареєстрована за вказаною адресою, не зазначає у відзиві місце свого фактичного проживання, не подає відповідних доказів, а у відзиві на позов свою адресу зазначає саме як: [ADDRESS] , а також сплатила заборгованість за вказані послуги за період з травня 2021 року по травень 2024 року. Також суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що оформлення особового рахунку по квартирі на ім`я [PERSON] заважає їй належним чином сплачувати кошти за комунальні послуги, оскільки вказане не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, крім того [PERSON] є співвласником нерухомого майна. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСББ «Наша щаслива оселя 9-б» до відповідачів про стягнення заборгованості за несплату внесків з утримання будинку та прибудинкової території за період з травня 2021 року по листопад 2024 року, а тому позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу підлягають задоволенню у визначених вище розмірах та порядку. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів 3% річних у розмірі 4028,05 грн та інфляційні втрати у розмірі 18634,44 грн за період з травня 2021 року по листопад 2024 року. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень постанови Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Враховуючи, що судовим рішенням від 25 вересня 2024 року у справі № 753/9397/24 задоволено вказані вимоги частково та стягнуто з [PERSON] на користь позивача 3% річних у розмірі 75,01 грн та інфляційні втрати у розмірі 245,18 грн. за період з травня 2021 року по травень 2024 року, при цьому вказаним судовим рішенням враховано постанову КМУ № 206 та визначено суму до стягнення, виходячи із того, що [PERSON] є власником 1/3 частки квартири, відповідно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] за цей же період підлягає стягненню 3% річних у розмірі 75,01 грн з кожного та інфляційні втрати у розмірі 245,18 грн з кожного. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з червня 2024 року по листопад 2024 року, враховуючи те, що на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, поновлено нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість за надані комунальні послуги, а також з огляду на те, що заборгованість за попередній місяць виникає, починаючи з 21 числа наступного місяця та зважаючи на визначений позивачем період нарахування, а саме: інфляційних втрат по 1 жовтня 2024 року, а 3% річних по 1 листопада 2024 року (див. розрахунок інфляційних втрат та 3% річних), суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 3% річних у розмірі 51,83 грн (по 17,28 грн з кожного) та інфляційні втрати у розмірі 36,22 грн (по 12,07 грн з кожного). Стосовно поданої відповідачем [PERSON] заяви про пропуск позивачем позовної давності до вимог з травня 2021 року по листопад 2021 року, суд зазначає таке. Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року. Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався та діяв станом на 24 лютого 2022 року. Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Таким чином, з 2 квітня 2020 року визначена статтею 257 ЦК України позовна давність продовжена, а тому вимоги позивача з травня 2021 року заявлені в межах позовної давності. Крім того, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Разом з тим позивач просив стягнути з відповідачів витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги від 10 січня 2024 року, укладеного між адвокатом Білецьким Б.М. та ОСББ «Наша щаслива оселя 9Б» вбачається, що адвокат зобов`язується надавати клієнту правову (правничу) допомогу, а клієнт зобов`язується оплачувати надані послуги та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання договору. Пунктами 3.1,3.2 договору передбачено, що за надання послуг, передбачених договором, адвокат отримує гонорар. Гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок адвоката по факту або авансом за узгодженням сторін. Сторони погодили, що одна година роботи адвоката коштує 700,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 10 січня 2024 року, адвокатом були надані послуги: ознайомлення з матеріалами справи - 4,5 год., написання позовної заяви з розрахунками заборгованості - 7 годин. Загалом час роботи адвоката склав 11,5 годин, таким чином вартість наданих послуг склала 8000,00 грн. Згідно копії платіжної інструкції № 333 ОСББ «Наша щаслива оселя 9-Б» сплатило на користь адвоката Білецького Б.М. кошти у розмірі 8000,00 грн, призначення платежу:сплата за надання правової допомоги згідно договору б/н від 01.11.2024 (Білецький Б.М), без ПДФО. Отже, до позовної заяви долучено докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на зміст позовної заяви, докази долучені до неї, категорію заявленого позову, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зважаючи на ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням заперечень відповідачів викладених у заявах по суті справи, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи те, що у травні 2024 року позивачем подавався аналогічний позов (менший період заборгованості) до одного з відповідачів за період заборгованості, який був включений в тому числі у заборгованість в цій справі та про це не було зазначено у цій позовній заяві, що свідчить про те, що адвокатом було витрачено щонайменше вдвічі менше зазначеного в акті приймання-передачі послуг часу на складання позовної заяви, здійснення розрахунку позовних вимог та ознайомлення з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що вимога в частині стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у розмірі 2000 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2050,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial