Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення у розмірі 56 864,37 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 53 231,21 грн., 3% річних у розмірі 915,15 грн. та 2 718,01 грн. - інфляційної складової боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником групи нежитлових приміщень №1-34, загальною площею 312, 2 кв.м. у будинку [ADDRESS] . Відповідач отримує послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення, при цьому не в повному обсязі виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих штрафних санкцій. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, відповідачем 09 грудня 2024 року подано відзив на позов, у якому остання вказала, що нею до подачі позову до суду сплачена заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 50 770,30 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування за теплову енергію у розмірі 198,20 грн., а відтак просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Від позивача не надійшло відповіді на відзив та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником групи нежитлових приміщень №1-34, загальною площею 312, 2 кв.м. у будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16.12.2023 року. Положення стст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалень розрахунків за енергоносії», виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Згідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата з послуги вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Частиною 7 статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем і споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 23.07.2014 року в газеті «Хрещатик» № 103(4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». З матеріалів справи вбачається, що проект договору про надання ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року № 111(4511). Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція»13 жовтня 2021 року. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну). Споживач зобов`язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 20.04.2016 р. № 6-2951цс15, від 15.05.2014 р. у справі № 5011-31/17255-2012). Крім того, відповідач не відмовлялася від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримувала їх, разом з тим своєчасно не вносила плату за користування, у зв`яку з чим за нею утворилась заборгованість станом на 30 вересня 2024 року у розмірі 53 231,21 грн., яка складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення починаючи з січня 2024 року по квітень 2024 року у розмірі 50 770,39 грн., починаючи з серпня 2024 року по вересень 2024 року заборгованість за функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання у розмірі 2 163,64 грн. та з січня 2024 року по вересень 2024 року виникла заборгованість зі сплати абонентського обслуговування за теплову енергію у розмірі 297,18 грн., що підтверджується копіями наявних рахунків в матеріалах справи. Відповідно до стст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Так, судом встановлено, що позивач, надає житлово-комунальні послуги, відповідач в свою чергу отримує їх, при цьому не в повному обсязі виконувала зобов`язання по їх оплаті. У зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, функціонування гарячого водопостачання, плати за абонентське обслуговування у загальному розмірі 53 231,21 грн., які частково погашені відповідачем, а саме сплачена заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 50 770,30 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування за теплову енергію у розмірі 198,20 грн, а відтак враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми заборгованості обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню, зокрема підлягає стягненню заборгованість за функціонування гарячого водопостачання у розмірі 2 163,64 грн. та заборгованість з плати за абонентське обслуговування у розмірі 98,98 грн. (297,18 грн. - 198,20 грн.), що в загальному розмірі становить 2 262,62 грн. При цьому, оскільки відповідач [PERSON] , 12.11.2024 року сплатила заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 770,30 грн., на підставі акту звірки між позивачем і відповідачем, який містить підпис посадової особи та печатку позивача, станом на 30.06.2024 року, а позивач в свою чергу не надав безпосередній розрахунок заборгованості відповідача за користування тією ж послугою в період з 01.07.2024 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 0,09 грн., тому вказана сума не підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 915,15 грн. - 3% річних та 2 718,01 грн. - інфляційної складової боргу. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню. У зв`язку з викладеним, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за функціонування гарячого водопостачання та плати за абонентське обслуговування у розмірі 2 262,62 грн., а також інфляційні втрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання та 3% річних у розмірі 3 633,16 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial