Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказано, що від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не займається вихованням доньки, не цікавиться її життям та всіляко ухиляється від виконання своїх обов`язків. Крім того, відповідач ухиляється від сплати аліментів, оскільки починаючи з 11.08.2016 року не здійснив жодних платежів на утримання доньки. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач також в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки за місцем проживання особи, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Представник служби у справах дітей адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради також надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19.10.2013 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено актовий запис №775. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] від шлюбу народилася [PERSON] , актовий запис №248, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 27.02.2015 року. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2016 року, справа №188/991/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн на утримання доньки щомісячно, починаючи з 11.08.2016 року до досягнення нею повноліття, а також аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн на її утримання до досягнення доньки трирічного віку, щомісячно, починаючи з 11.08.2016 року. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 року, справа №188/992/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23.08.2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Індустріальним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №504, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , про що 27.06.2023 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №420. Довідкою Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області про неотримання аліментів від 27.12.2023 року №123217/2 та розрахунком заборгованості підтверджено, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження на момент листопада 2023 року становить 124500 грн. Згідно з довідки №49 від 26.02.2024 року, яка видана Комунальним закладом освіти «Спеціалізована школа №44 природничо-медичного профілю» Дніпровської міської ради, батько [PERSON] контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, з учителем не спілкується. Мати дівчинки спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям доньки. Актом обстеження умов проживання від 31.01.2024 року №04/505, складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради підтверджено, що за місцем проживання [PERSON] та її дітей, а саме за адресою: [ADDRESS] , створені належні умови для проживання, розвитку та виховання, в квартирі чисто та охайно. 07.01.2025 року органом опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради складено висновок №5/5-8 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У відповідності до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує доньку усім необхідним та взагалі не цікавиться її життям, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved