Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» у серпні 2024 року звернулось до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.11.2020 року станом на 04.06.2024 року у розмірі 17839.96 грн., яка складається з: 17 839.96грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028.00грн. Позов мотивовано неналежним виконання за зобов`язанням за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.11.2020 року. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 16.11.2020 року, щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом. Представник позивача розгляд справи просив проводити без його участі, щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» зобов`язувалось відкрити [PERSON] \~ поточний рахунок у гривні та надати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.15-30). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Крім того, в п. 6 анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати мій власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису в мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором Як вказав позивач, на підставі вказаної Анкети-заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. При цьому, Тарифи, Паспорт кредиту та самі Умови і Правила відповідачем не підписувались, іншого матеріалами справи не містить. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету заяву до договору про надання банківських послуг і витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] \~ правовідносини виникли внаслідок укладеного договору про надання банківських послуг. Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача станом на 04.06.2024р. у розмірі 17839.96 грн. (а.с.8-14), з яких: 17839.96 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Однак, кредитний ліміт встановлений у розмірі 15 000.00 грн., що підтверджується самим позивачем (4-й аркуш позову), доказів про встановлення ліміту чи надання таких коштів в сумі 17839.96 грн. відповідачу, матеріали справи не містять. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів сумі 15 000.00 грн. Суд звертає увагу, що з наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованістю перед кредитором. Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становить 17839.96 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02 жовтня 2020 року №911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач неодноразово вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. До того ж, з розрахунку заборгованості вбачається, що банком проводилось нарахування процентів за процентною ставкою 37,2 %, які зараховувались у загальну заборгованість за тілом кредиту, загальна сума таких процентів становить 17839.96 грн. Суд зазначає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості у визначеному банком розмірі\~ в сумі 17839.96 грн., оскільки заборгованість за тілом кредиту, як зазначає АТ «Універсал Банк» в позовній заяві, становить 15000 грн., сам позивач не доводив перед судом встановлення кредитного ліміту відповідачу. При визначенні судом правильності та правомірності нарахування заборгованості з відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості тільки по тілу кредиту в розмірі встановленого кредитного ліміту 15 000,00 грн., оскільки про факт встановлення чи збільшення кредитного ліміту в спірних правовідносинах позивач окрім змісту позову не зазначає, водночас банк не розмежовує ні в мотивувальній частині позову, ні в прохальній частині розмір саме тіла кредиту та можливо нарахованих %, а також передбачену Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які з оцінки всіх доказів, фактично були донараховані позивачем в розмір тіла кредиту без наявних підтверджених доказів збільшення самого кредитного ліміту позичальника. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2543.82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial