Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 505 935 грн. 14 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.09.2011 з відповідача стягнено на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2009 року і до досягнення повноліття. Здолбунівським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист №2-1490, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, відмовляється виконувати рішення суду, внаслідок чого з червня 2019 року по серпень 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 107 446 грн. 71 коп. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат КазмірчукМ.М. подала заяву якою, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до копії виконавчого листа №2-1490/09 виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 09 вересня 2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти для утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2009 року і до досягнення нею повноліття. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої 23.09.2024 Здолбунівським відділом ДВС у Рівненському районі Рівненської області, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] , утворилась з червня 2019 року по серпень 2024 року, станом на 31.08.2024 становить 107 446 грн. 71 коп. Відповідно до ст.\~196 Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У пункті 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Будь-яких доказів того, що відповідач не мав можливості сплачувати аліменти у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, а також, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суду не надано. Таким чином, відповідач без поважних причин ухиляється від покладеного на нього\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~обов`язку утримувати неповнолітню дитину. Враховуючи, що відповідач, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, однак, без поважних причин ухиляється від грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів та утворенні заборгованості по аліментах. Підстав для звільнення відповідача від сплати неустойки за прострочення сплати аліментів судом не встановлено. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25 квітня 2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37 цс 18). Позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з червня 2019 року по серпень 2024 року в розмірі 505 935 грн. 14 коп. Суд не приймає поданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, оскільки він перевищує заборгованість по сплаті аліментів, що суперечить положенням ч. 1 ст. 196 СК України. За таких обставин, сума яка підлягає до стягнення становить 107 446 грн. 71 коп.

Outcome: partial