Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинено з листопада 2021 року. Причиною розірвання відносин стало вживання відповідачем наркотичних засобів. Після припинення шлюбних відносин відповідач залишилася проживати з дітьми, а позивач переїхав до місця своєї реєстрації, а згодом - винайняв житло. Позивач спілкувався з дітьми, підтримував з ними зв`язок, забирав до себе, проводив з ними свій вільний час, купував все необхідне. Відповідач разом з дітьми неодноразово змінювала своє місце проживання. Вихованням, навчанням та фізичним розвитком дітей вона не займається. [PERSON] влаштовувала своє життя, змінюючи співмешканців. У квартирі часто відбуваються сварки та бійки відповідача із співмешканцем, який нещодавно звільнився з місць позбавлення волі. Співмешканець застосовує агресію щодо дітей. Старша дочка сторін навчається в Криворізькій гімназії № 59, згідно з характеристикою адміністрації закладу дитина навчається не в повну міру, часто пропускає онлайн-уроки. Мати неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, з класним керівником на зв`язок не завжди виходить, батьківські збори відвідує не постійно. Менша дочка не влаштована відповідачем до жодного дошкільного навчального закладу, не відвідувала жодного гуртка, не пішла до першого класу. У зв`язку з безвідповідальним ставленням [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків старша дочка перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні з діагнозом: гостра бактеріальна інфекція середньої тяжкості; гострий бактеріальний тонзиліт, кон`юнктивіт середньої тяжкості. За час перебування дитини у лікарні її піклуванням займався позивач та бабуся. Вони купували ліки, приносили свіжозварену їжу та свіжий одяг. Після виписки з лікарні старшої дочки, позивач забрав дітей жити до себе. Діти відмовляються жити з матір`ю, яка не приділяє їм належної уваги, вживає наркотичні та алкогольні засоби разом із своїм співмешканцем. Старша дочка написала відповідні пояснення до начальника служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу. Починаючи з лютого 2024 року діти проживають разом з бабусею, до матері повертатися не бажають. Позивач з 22 квітня 2023 року проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . У зв`язку з тим, що [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не займається питаннями їхнього здоров`я, не цікавиться їхнім навчанням, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити її батьківських прав стосовно дітей та стягнути аліменти на їхнє утримання у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу). Процесуальні дії у справі. 05 квітня 2024 року позовна заява надійшла до суду. 10 квітня 2024 року судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 11 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху; надано строк для усунення недоліків. 19 квітня 2024 року надійшла уточнена позовна заява. 23 квітня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зобов`язано третіх осіб надати докази. 15 травня 2024 року та 22 травня 2025 року на виконання ухвали в частині витребування доказів надійшли відповіді третіх осіб. 11 липня 2024 року підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Представник виконкому Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому порядку, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, але про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву не скористався, ніяких клопотань від неї не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. В судовому засіданні: Позивач та її представник підтримали позовні вимоги, підтвердили всі обставини, які викладені в позові, та просили позов задовольнити. Представник виконкому Інгулецької районної у місті ради не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Надала копію рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 15.05.2024 №201 "Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] ". Зазначила, що вони зі свого боку також повідомляли відповідача про розгляд справи. Неповнолітня [PERSON] , будучи вислуханою при вирішенні даного спору, висловила свою точку зору, зазначивши, що з лютого 2024 року і по цей час вона проживає з бабусею [PERSON] та батьком, він є військовослужбовцем. Матір в останній раз бачила тоді, коли жила з нею (до лютого 2024 року). Під час спільного проживання, у матері зі співмешканцем сталася бійка. В цей час вона захворіла і потрапила у лікарню. Після лікарні почала проживати з батьком, матір з того часу не бачила і не чула, вона з нею не зв`язується. Її вихованням займається бабуся і батько. Підтвердила, що дійсно писала органу опіки заяву, що не хоче жити з матір`ю, не має ніякого бажання з нею спілкуватися. На даний час у неї все добре. Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є матір`ю позивача і бабусею [PERSON] та [PERSON] . Відповідач - її колишня невістка, знає її з 2009 року. Спочатку в їхній родині все було добре, але після розірвання шлюбу відповідач почала вживати та продавати наркотики. Після того, як [PERSON] потрапила у лікарню, вона забрала дітей до себе. Це сталося після того, як [PERSON] розповіла, що коїться у них вдома. Відповідач самостійно погодилась віддати дітей, після чого приїхала і сказала, що довіряє їй своїх дітей. Після цього, вона не з`являється, ніяким чином не приймає участі в житті дітей. Оскільки позивач зараз є військовослужбовцем, вона виховує дітей сама. Відповідач знає її номер телефону, знає, де вони живуть, але з 26.02.2024 не з`являється в житті дітей. У дітей все добре, навіть успішність у навчанні підвищилась. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] народилася [PERSON] . Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (Повторне Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] - а.с.10). 17 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] . Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] - а.с.11). [PERSON] з 22 квітня 2023 року проходить військову службу в військовій частині [NUMBER] , за місцем служби характеризується позитивно, отримує стабільну заробітну плату (а.с.12-17). З 09 лютого 2024 року по 13 лютого 2024 року старша дочка сторін - [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Криворізька інфекційна лікарня № 1» КМР з клінічним основним діагнозом: гостра бактеріальна інфекція середньої тяжкості: гострий бактеріальний тонзиліт, обумовлений Streptococcus pneumoniae 105, кон`юнктивіт середньої тяжкості; ускладнення: перетонзиліт зліва, інтоксикаційний синдром, реактивний гепатит (а.с.19). Відповідно до Характеристики, складеної класним керівником та в.о. директора КГ №59 КМР (а.с.18), [PERSON] , [INFO] , навчається в Криворізькій гімназії №59. Дитина навчається не в повну міру своїх сил. Часто хворіє, тому пропускає онлайн-уроки. Проживала разом з матір`ю, співмешканцем матері та молодшою сестрою у Саксаганському районі міста Кривого Рогу. З 13 лютого 2024 року [PERSON] та її молодша сестра проживають у бабусі - [PERSON] , яка зацікавлена в навчанні [PERSON] , підтримує постійний телефонний зв`язок з класним керівником. Мати не завжди належно виконувала свої батьківські обов`язки, з класним керівником на зв`язок не завжди виходить, батьківські збори відвідує не постійно. Позивач 04 березня 2024 року звернувся до служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу та повідомив про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно їхніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, службою надіслано відповідні листи до суб`єктів виявлення та організації соціального захисту дітей. 04 березня 2024 року неповнолітня [PERSON] надала начальнику служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради пояснення, відповідно до яких вона не хоче проживати з матір`ю, оскільки вона не приділяє їй та її молодшій сестрі належної уваги. Дитина зазначила, що мати постійно здає в ломбард особисті речі дочки такі, як мобільний телефон, планшет, що дарували їй батько та дідусь, у ломбард. Дівчинці немає з чого навчатися. Мати не купує шкільне приладдя. Молодша сестра взагалі не навчається у школі. Мати проживає разом з чоловіком, який нещодавно вийшов з місця позбавлення волі. Вони кожен сваряться та б`ються. Діти його бояться. Мати часто ходить із синцями на обличчі. Молодшу сестру матір постійно ображає, кричить на неї. Мати разом з співмешканцем вживають алкогольні напої, потім починається бійка. Крім того, мати вживає наркотичні засоби коли дівчинка перебувала на стаціонарному лікуванні мати її не відвідувала. Дитина хоче проживати разом з батьком (а.с.22). Відповідно до виписок із медичної картки амбулаторного хворого від 08 березня 2024 року [PERSON] та [PERSON] на «Д» обліку не перебувають, періодично проходять лікування у сімейного лікаря, старшій дитині рекомендовано консультація гастроентеролога, молодшу дитину рекомендовано оформити в навчальний заклад (а.с.20,21). Згідно з актом про фактичне проживання особи від 11 березня 2024 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] з лютого 2024 року фактично проживають разом зі своїм батьком та бабусею ( [PERSON] , яка є матір`ю позивача) за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року шлюб між сторонами розірвано (справа №213/96/24, пр. 2/213/534/24). Згідно листа виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року, виконати вимогу суду про надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не можливо, оскільки за її місцем реєстрації ніхто не проживає понад 15 років. Відповідно до рішення № 201 від 15 травня 2024 року виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішення мотивовано тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей, а саме: з дітьми не проживає, вихованням та утриманням дітей не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям. [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків та протягом тривалого часу не бере участь у житті своїх дітей, не проявляє до них батьківського піклування. Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення їх від виконання своїх обов`язків та з аліментних обов`язків батьків з утримання своїх неповнолітніх дітей. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182 цього кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття . Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем повністю доведений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, байдужого ставлення до їх долі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги: позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн., сплачений за вимогу про позбавлення батьківських прав, а також в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 14000,00 грн. є обґрунтованою та співмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників. У зв`язку з наведеним, суд вважає також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved