Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] за життя на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2010 належала 1/4 частка в праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,37га з кадастровим номером 7121588600:03:002:0016, та площею 3,01га з кадастровим номером 7121588600:05:001:0077, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Підставської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. [INFO] [PERSON] помер у віці 79 років, про що Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис № 449. Оскільки за свого життя [PERSON] заповіту не склав, то після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої ввійшло належне йому за життя майно. Так як [PERSON] родичів близького ступеня спорідненості не мав, право на спадкування після його смерті виникло у спадкоємців п`ятої черги, які виявились найближчими його живими родичами. [PERSON] приходиться племінником [PERSON] , оскільки є сином [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] та померла [INFO] . В зв`язку з чим, позивач отримав право на спадкування за законом як спадкоємець п`ятої черги після смерті свого дядька. Для того, щоб оформити належним чином своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво, позивач має довести наявність родинних зв`язків між ним та його дядьком [PERSON] , але зробити це в позасудовому порядку [PERSON] не має можливості, оскільки частина документів, які потрібно подати нотаріусу для підтвердження факту наявності родинних відносин була безповоротно втрачена. Щодо наявності факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивач зазначає, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] без реєстрації та за даною адресою проживав його дядько [PERSON] , за яким він доглядав до його смерті та забезпечив поховання. Також за адресою реєстрації [PERSON] була зареєстрована [PERSON] .. На цю ж обставину звернув увагу і державний нотаріус Першої золотоніської державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим і видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2024. Враховуючи викладене вище, позивач просить: встановити факт родинних відносин і підтвердити, що [PERSON] є рідним племінником [PERSON] ; встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини - [INFO] . Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2024 витребувано з ПЕРШОЇ ЗОЛОТОНІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Сизько Д.Б. не з`явилися. У позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але направила до суду заяву про визнання позовних вимог. Просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 17.05.2023 відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2023 помер [PERSON] в м. Золотоноша, Черкаської області. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 292947 від 28.03.2005 [PERSON] , який проживає в с. Підставки, на підставі розпорядження Золотоніської районної державної адміністрації від 07.12.2004 за № 464 є власником земельної ділянки за площею 3,38 га, яка розташована на території Підставської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є спадкоємцем 1/4 майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/2 частини земельних ділянок загальною площею 3,38 га, кадастрові номери земельних ділянок: 7121588600:03:002:0016, 7121588600:05:001:0077, переданих для ведення товарного господарства сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підставської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Згідно довідки № 174/02-51 від 14.10.2024, виданої виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, відповідно до згідно запису погосподарської книги № 1 за 1958-1960 роки є дані про голову двору [PERSON] , 1909 року народження, в склад двору входять: [PERSON] 1905 року народження (жінка); [PERSON] 1933 року народження (дочка); [PERSON] 1940 року народження (дочка); [PERSON] 1938 року народження (дочка); [PERSON] 1943 року народження (син); [PERSON] 1947 року народження (син). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Золотоноша, Черкаської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.1972 [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 204 від 24.07.2024 голови квартального комітету № 5, виданої [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] без реєстрації, за даною адресою проживав його дядько [PERSON] , за яким на протязі 2023 року доглядав до його смерті та забезпечив поховання вище згаданої особи після її смерті. Постановою державного нотаріуса першої Золотоніського державної нотаріальної контори Колосовської С.О. від 18.08.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документів, що підтверджують його родинні відносини зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. Той факт, що позивач є племінником [PERSON] , підтверджений вказаними вище дослідженими судом письмовими доказами. За змістом\~ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилом ч. 1\~ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень пунктів 4.14 та 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Cімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують доводи сторони, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Відповідно до Роз`яснення Міністерства Юстиції України від 11.10.2011 «Окремі питання спадкування», "Ступінь споріднення", тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках, до родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення - діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення це - діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри). У п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого - шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг. Зазначене цілком узгоджується із викладеними у Листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`ясненням суті спадкування за правом представлення, яке полягає в тому, що хоча деякі родичі спадкодавця (його внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця) не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом, про те вони не усуваються повністю від спадкування і за певних умов набувають права спадкування. Враховуючи зазначене вище, а також те, що позов про встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки для позивача, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1220,1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ч.1\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 1265 ЦК України\~встановлено, що в п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтею 1296 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений\~ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті\~ [INFO] , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене вище, а також, що встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне йому для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне позов задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved