Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1795. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 06 листопада 1996 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У липні 2023 року відносини з дружиною значно погіршилися, почались постійні сварки з побутових причин та з питань виховання дітей. Між ними втрачене взаєморозуміння та повага один до одного. Шлюбним життям не живуть, не мають спільного бюджету та кожен з них веде окреме господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливим. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14 січня 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка у встановлений судом строк подала заву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 06 листопада 1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1795. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 5). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved