Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту- відповідач, [PERSON] ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] з 26.09.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2017 шлюб між сторонами розірвано. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.09.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.09.2024 заборогованість відповідача по аліментам складає 167 301,16 грн. Починаючи з 2017 року і по теперішній час відповідач не цікавиться успіхами і потребами доньки, будь-якої участі у житті дитини не бере. Позивач вимушена самостійно здійснювати утримання, виховання та опіку над спільною з відповідачем дитиною. За таких обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 06.11.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивач належним чином та у встановлений судом строк усунула вказані недоліки. Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 22.01.2025 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 05.02.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено висновок третьої особи до матеріалів справи. У судове засідання позивач не з`явилася, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься лист про розгляд справи без присутності представника служби. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 вересня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 27 квітня 2016 року (а. с. 8). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а. с.16-17). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 18-19). У зв`язку з несплатою аліментів у відповідача наявна заборгованість, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості зі сплати аліментів виданої головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжергіонального управління юстиції (м. Київ) Стеценко Н., яка станом на 01.09.2024 становить 167 301,16 грн (а. с. 10-12). Малолітня [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2017 року відповідач не цікавиться успіхами і потребами доньки, будь-якої участі у житті дитини не бере. Згідно висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 101-766 від 21.01.2025 орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 58-59). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання доньки, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на усиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його доньки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved