Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

07.06.2023 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, у якому просить встановити факт її постійного проживання зі своїм чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останнього, а також визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після її померлого чоловіка [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який на день смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. На день смерті спадкодавця позивачка проживала разом з ним в зазначеному будинку без реєстрації, вважає себе такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Водночас, [PERSON] , який є сином спадкодавця та проживав окремо, із заявою про прийняття спадщину до нотаріуса в установленому законом порядку не звертався. 02.05.2023 р. постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Полєжаєвою Г.М. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не вбачається можливим, з метою захисту своїх порушених прав позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 01.12.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 21.02.2024 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 15.07.2024 р. задоволено частково клопотання представника позивача та здійснено виклик в судове засідання, у якому здійснюватиметься розгляд справи по суті, свідків [PERSON] та [PERSON] для допиту про відомі їм обставини, які мають значення для вирішення справи. Ухвалою від 09.10.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши показання свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , дружиною якого є позивачка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з довідок від 15.05.2023 р., виданих Володарською селищною радою Київської області, позивачка з 27.01.2016 р. постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] , а також вела з ним спільне господарство протягом останніх п`яти років. З показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що позивачка та спадкодавець у період з 2016 року та на час відкриття спадщини постійно разом проживали за адресою: [ADDRESS] . Отже судом встановлено, що позивачка [PERSON] постійно проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачка як дружина померлого є спадкоємцем першої черги за законом. Водночас, [PERSON] , який є сином спадкодавця та проживав окремо, із заявою про прийняття спадщину до нотаріуса в установленому законом порядку не звертався. 02.05.2023 р. постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Полєжаєвою Г.М. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Як роз`яснив пленуму Верховного Суду України в пунктах 3, 23 постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що позов у частині вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останнього - [INFO] . Разом з тим, суд вважає, що вимога про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною з тих підстав, що внаслідок встановлення факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивачка вважається такою, що прийняла спадщина, та має право на спадкування за законом, й тільки у разі наявності перешкод для оформлення права на спадкове майно в нотаріальному порядку, може звернутись до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав.

Outcome: partial