Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мороз В.П. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 864,88 грн по виконавчому провадженню № [NUMBER]. Вимоги позову обґрунтовані тим, що Рішенням по справі № 755/1561/21 Дніпровського районного суду міста Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 01 жовтня 2021 року. Рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі №757/9866/21-ц від 29 листопада 2022 року ухвалено стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача (на утримання дитини) 8 000 грн. щомісячно в якості аліментів. На виконанні в Печерському ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчий лист №757/9866/21-ц від 23 січня 2023 року виданий Печерським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн. щомісячно, починаючи з 15 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок неналежного виконання відповідачем судового рішення Печерського районного суду міста Києва № 757/9866/21-ц за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина, яка, станом на 01 січня 2024 року, становить 170 590,55 грн. Розмір заборгованості підтверджується Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] від 01 березня 2024 року. За проведеними позивачем розрахунками, за період з 15 лютого 2021 року по 01 січня 2024 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] становить: 50 864, 88 грн. Саме цю суму позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. 27 травня 2024 року відповідачем направлений до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд задовольнити позовні вимоги частково - в розмірі 3 000,00 грн. По суті позовної заяви зазначив, що не погоджується з періодом нарахування пені, а саме з лютого по грудень 2022 року, оскільки даний період охоплює час до набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили та вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах за цей період не доведена. Крім того, [PERSON] є боржником за виконавчим провадженням, відкритим на підставі мирової угоди між сторонами, а також має стягнуту за рішенням суду заборгованість, отже має скрутне матеріальне становище та майже вся його заробітна плата йде на покриття боргів за виконавчими провадженнями, а тому відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір пені, нарахованої позивачем, може бути зменшений. (а.с.34-36) Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року у справі № 757/9866/21-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн щомісячно, починаючи з 15 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 9-14) 23 січня 2023 року Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист по справі № 757/9866/21-ц. (а.с. 15-16) 01 лютого 2023 року головним державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишиним Е.М. відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі виконавчого листа № 757/9866/21-ц, виданого 23 січня 2023 року Печерським районним судом міста Києва. (а.с. 18) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01 березня 2024 року (ВП [NUMBER]), заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 березня 2024 року складає 170 590,55 грн (а.с. 20). Статтею 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01 березня 2024 року (ВП [NUMBER]), за період з лютого 2021 року по січень 2024 року включно, відповідачем сплачено: листопад 2021 - 2 000,00 грн; січень 2022 - 10 000,00 грн; лютий 2022 - 4 000,00 грн; березень 2022 - 2 000,00 грн; квітень - 2 000,00 грн; травень 2022 - 2 000,00 грн; червень 2022 - 2 000,00 грн; жовтень 2022 - 2 000,00 грн; листопад 2022- 2 000,00 грн; грудень 2022 - 2 000,00 грн; лютий 2023 - 2 000,00 грн; червень 2023 - 1 000,00 грн; липень 2023 - 15 000,00 грн; серпень 2023 - 16 000,00 грн; вересень 2023 - 18 123,74 грн; листопад 2023 - 7 000,00 грн; грудень 2023 - 16 000,00 грн; січень 2024 - 8 000,00 грн. (а.с. 20) Відповідач у відзиві посилається на те, що пеня частково нарахована за період до набрання законної сили рішення Печерського районного суду м. Києва у справі 757/9866/21-ц від 29 листопада 2022 року, а саме з лютого 2021 року по грудень 2022 року, отже вина відповідача у виникненні заборгованості за цей період не доведена, а тому відсутні підстави для нарахування пені за вказаний період. Суд ставиться критично до таких доводів відповідача, з огляду на таке. За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов`язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання дитини, а тому саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так, рішенні Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року по справі № 757/9866/21-ц встановлено, що позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в лютому 2021 року та аліменти стягнуті з 15 лютого 2021 року. Крім того, з цього рішення вбачається, що відповідач був обізнаний про наявність спору щодо стягнення аліментів на дитину, оскільки [PERSON] , через свого представника, подав до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. Таким чином, відповідач [PERSON] не навів суду обґрунтованих доводів відсутності вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини та відповідно не спростував необґрунтованості періоду нарахування пені з лютого 2021 року по грудень 2022 року. Суд також не приймає до уваги доводи відповідача стосовно скрутного матеріального становища з огляду на ряд виконавчих проваджень, за якими з нього стягуються кошти, адже обов`язок батьків по сплаті аліментів є безумовним та не може залежати від кредитних зобов`язань або зобов`язань за мировими угодами. Крім того, ухвала Печерського районного суду міста Києва, якою затверджено мирову угоду у справі №757/19017/21-ц постановлена судом 21 грудня 2021 року, тобто майже за рік до ухвалення рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/9866/21-ц про стягнення аліментів. При цьому, згідно мирової угоди, затвердженої судом у справі №757/19017/21-ц, відповідач зобов`язався передати позивачу кошти до 31 жовтня 2022 року. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 15 лютого 2021 року по 01 січня 2024 року в розмірі 50 864,88 грн, згідно здійсненого нею розрахунку, що міститься в позовній заяві, виходячи з розміру заборгованості в сумі 170 590,55 грн, який визначений державним виконавцем в розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01 березня 2024 року. Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Таким чином, у разі порушення платником аліментів свого обов`язку по сплаті щомісячних аліментних платежів на користь дитини, на останнього може бути покладена відповідальність за порушення відповідного зобов`язання у вигляді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже неустойка, визначена у ч.1 ст. 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, беручи до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01 березня 2024 року, пеня за період прострочки сплати відповідачем аліментів на утримання сина з 15 лютого 2021 року по 01 січня 2024 року становить 1 204 419,08 грн (3 714,29 грн*1050*1% + 8000 грн* 1036*1%+ 8000 грн *1005*1%+ 8000 грн*975 *1%+ 8000 грн*944*1%+ 8000 грн*914 *1%+ 8000 грн* 883*1%+ 8000 грн*852*1%+ 8000 грн*822*1%+ 6000 грн* 791*1% +8000 грн* 761*1%+ (-2000) грн* 730*1%+4000 грн*699*1%+ 6000 грн*671*1%+ 6000 грн*640 *1%+ 6000 грн*610*1%+ 6000 грн*579*1%+ 8000 грн* 549*1%+ 8000 грн* 518*1%+ 8000 грн* 487*1%+ 6000 грн* 457*1%+ 6000 грн*426*1%+ 6000 грн*396*1%+ 8000 грн*365*1%+ 6000 грн*334*1%+ 8000 грн*306*1%+ 8000 грн*275*1%+ 8000 грн*245*1%+ 7000 грн*214*1%+ (-7000 грн)*184*1%+ (-8000) грн*153*1%+ (-10123,74) грн*122*1%+ 8000 грн*92*1%+ 1000 грн*63*1%+ (-8000 грн)*33*1%. Разом з тим, згідно положень ч.1 ст. 196 СК України визначено, що розмір неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлена до стягнення неустойки (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 864,88 грн. Враховуючи те, розмір пені за період прострочки сплати відповідачем аліментів в рамках виконавчого провадження ВП [NUMBER], який значно перевищує 100 відсотків заборгованості та заявлену позивачем до стягнення суму неустойки (пені), з урахуванням ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача суму неустойки (пені) в розмірі 50 864,88 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, від сплати якого при зверненні до суду позивач була звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved