Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Горінчівської сільської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей без згоди батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбу із відповідачем, в якому у них з відповідачем народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . На даний час діти фактично проживають з матір`ю за адресою [ADDRESS] , у будинку, який належить свекру позивачки на підставі договору дарування від 18.04.2006 року. Сама позивачка, [PERSON] зареєстрована в с.Монастирець Хустського району Закарпатської області. При цьому старший син, [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] , а молодший син, [PERSON] , взагалі не має зареєстрованого місця проживання. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що, після припинення спільного проживання, у сторін склалися неприязні стосунки, що ускладнює їхнє спілкування, тому особисті контакти є обмеженими, як результат - це заважає їм вирішувати спільно питання щодо реєстрації місця проживання синів. Для реєстрації місця проживання дітей, зазначає позивач, потрібна відповідна заява відповідача. Вона неодноразово зверталась до відповідача для вирішення такого питання, однак це не мало жодного результату. Проте, спору щодо проживання синів у них немає, і відповідач не заперечує проти реєстрації дитини за адресою місця проживання матері. Позивач звернулася до відділу Центру надання адміністративних послуг Горінчівської сільської ради міської ради з заявою про реєстрацію її дітей за її зареєстрованим місцем проживання, однак, їй було відмовлено з підстав відсутності у неї письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дітей. 26.08.2024 року позивачка навіть зверталась до Хустського РУП ГУНП щодо відмови у наданні дозволу на реєстрацію місця проживання дітей, що також не дало бажаного результату. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей за її зареєстрованим місцем проживання без згоди батька, оскільки батько дитини ухиляється від надання такої згоди. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 року визначено головуючого суддю для розгляду даної справи Кемінь В.Д. Ухвалою від 06.12.2024 року суддею Хустського районного суду Кемінь В.Д. прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горінчівської сільської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей без згоди батька та призначено до підготовчого судового засідання на 27 січня 2025 року на 11год.30хв. В судове засідання представник позивачки - адвокат Іляшкович Н.В. подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою, вказаною в позовній заяві. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою, де у графі «розписка про вручення» міститься підпис відповідача. В.о. начальника служби у справах дітей Горінчівської сільської ради в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, та надала суду висновок про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей без згоди батька. Так, у відповідності до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідачу вручено судову повістку про виклик до суду. Однак про причинне неявки суд не повідоми, відзиву на позовну заяву не подавав. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Підставою позову є фактичні обставини, з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин сторін. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25.04.2023 року шлюб розірвано. В шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади Горінчівської територіальної громади від 19 серпня 2024 року, встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 10.09.2024 року позивач звернулася до відділу Центру надання адміністративних послуг Горінчівської сільської ради міської ради з заявою про реєстрацію її дітей за її зареєстрованим місцем проживання, проте у реєстрації місця проживання відмовлено згідно п. 16; п.87 п.п. 3 Постанови КМУ від 07.02.2022 №265 згідно ЗУ №1871-ІХ від 05.11.21 ст. 5 п. 3 (відсутність згоди батька). 26.08.2024 року позивачка зверталась до Хустського РУП ГУНП щодо відмови у наданні дозволу на реєстрацію місця проживання дітей, що також не дало бажаного результату. Згідно висновку про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей без згоди батька Виконавчого комітету Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 29.01.2025 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Горінчівської сільської ради вважає за доцільне надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації та проживання матері, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям дитини [PERSON] , із зареєстрованого місяця проживання за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька, враховуючи інтереси дитини, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. За таких обставин, судом встановлено, що спір виник у зв`язку із бажанням матері зареєструвати місце проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , а саме за місцем її зареєстрованого місця проживання, але згоду батька на це отримати не виявляється можливим через відсутність спілкування між сторонами. У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Проаналізувавши всі обставини справи, та враховуючи, що позивач має намір зареєструвати малолітніх синів за своїм зареєстрованим місцем проживання, що відповідає інтересам дітей. Тому відсутність згоди батька дітей порушує їх права на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними та приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1211 гривень 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved