Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-06 00:00:00

Адвокат Руденко Ю.В. в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між позивачкою та відповідачем 01.08.2014 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1028. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаємного розуміння у сім`ї, внаслідок чого відносини між ними погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. За таких обставин позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер, та його доцільно розірвати. Спільне господарство не ведуть з квітня 2024 року. Майновий спір на час звернення до суду між ними відсутній. Таким чином, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати залишити за позивачкою. Ухвалою суд від 28.11.2024 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 27.12.2024 частково задоволено клопотання відповідача про надання строку на примирення та надано сторонам 1 місяць строку на примирення. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Руденко Ю.В. позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу між сторонами, вказуючи, що відповідач не здійснював жодних дій, спрямованих на примирення та збереження сім`ї, рішення позивачки є усвідомленим і примирення між ними з відповідачем не можливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та категорично заперечував щодо розірвання шлюбу, вказуючи, що бажає зберегти сім`ю. При цьому зазначив, що примиритися з позивачкою не вдалося, оскільки вона цього не бажає, будь-яких дій щодо примирення він не вчиняв, оскільки дружина не бажає спілкуватися на тему примирення. Заслухавши думку сторони позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 01.08.2014 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1028, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2014. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2016 та доньку - [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2019, згоди про місце проживання яких наразі між сторонами досягнуто. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, позивач категорично не бажає зберігати шлюбні відносини, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved