Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

В вересні 2024 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах та від імені [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Городківка Крижопільського (нині Тульчинського) району Вінницької області помер прадід позивача - [PERSON] . За життя останній прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки спільно з нею проживав на день смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно на час смерті, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів на території села Леонівка та яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВН № 052309, виданим на підставі рішення Крижопільської районної адміністрації від 05 травня 2000 року № 84 на ім`я [PERSON] , який втрачено, про що в місцевій газеті «Сільські новини» поміщено оголошення про визнання сертифікату недійсним. Разом з тим, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що остання є його матір`ю, у нього є перешкоди в оформленні спадщини. Згідно із повідомлення Державного архіву Вінницької області від 27.11.2023 року в книгах актових записів про народження громадян по с. Леонівка Крижопільського району Вінницької області за 1926-1928 роки запису про народження [PERSON] не виявлено. Тому підтвердити даний факт можливо тільки в судовому порядку. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджується також відомостями, які містяться в погосподарській книзі, згідно довідок, які видані Городківською сільською радою. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] також можуть підтвердити і свідки. Він є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] , факт родинних відносин підтверджуються наданими свідоцтвами. Спадкоємцем є також і його батько, [PERSON] , який не претендує на спадщину, про що написав відповідну заяву, завірену нотаріусом. Інші спадкоємці відсутні. З приводу оформлення своїх спадкових справ він звернувся до нотаріуса, однак, останній йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів та документів, які підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Тому за захистом своїх спадкових прав змушений звернутися до суду. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Також вирішено питання про витребування доказів. 17 вересня 2024 року на адресу суді із Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області надійшов актовий запис про смерть № 14 від 10.04.2001 року на [PERSON] 20.09.2024 року на адресу суду від Крижопільської державної нотаріальної контори надійшла відповідь щодо спадкових справ до майна померлого [INFO] [PERSON] , та померлої [INFO] [PERSON] , надавши Інформаційні довідки із Спадкового реєстру. 19.12.2024 року на адресу суду надійшла відповідь із Державного нотаріального архіву Вінницької області інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Крижопільського районного суду від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Глушкова О.І. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позові. Вважає, що до суду подано достатньо доказів для задоволення позову. Представник відповідача - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області - направила на електронну адресу суду клопотання, у якому просить розглянути справу у відсутності представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в селі Городківка Крижопільського (теперішнього Тульчинського) району Вінницької області помер [PERSON] , що слідує з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 03.11.2023 року та копія якого міститься в матеріалах справи. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є правнуком [PERSON] . Факт родинного споріднення підтверджуються: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 11 квітня 1996 року, де його батьком вказаний [PERSON] ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00042126239 від 02 листопада 2023 року, з якого вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00042126782 від 02 листопада 2023 року, з якого вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] . Згідно довідки, виданої старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради від 18.12.2023 року № 305, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Дійсно похований на кладовищі в с. Вербка. Факт його смерті встановлений рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.04.2024 року (справа № 134/307/24), яке набуло законної сили 16.05.2024 року. Відомості, які містяться в довідці № 300 від 07.12.2023 року та № 299 від 07.12.2023 року, які видані старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради підтверджують, що [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя прадід позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , так як спільно проживав з останньою на день смерті, яка померла [INFO] (ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення вказаних правовідносин). Згідно довідок Державного архіву Вінницької області №№ 08-2701/7 від 27.11.2023 року та 08-1929/7 від 30.07.2024 року, в книзі актових записів про народження громадян по с. Вербка Крижопільського району Вінницької області за 1926, 1927, 1928 роки запису про народження [PERSON] не виявлено. Тому підтвердити факт, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , можливо тільки в судовому порядку. Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини». Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що він є її сином підтверджується відомостями, які містяться в погосподарській книзі по с. Вербка Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, де сказано, що власником лицьового рахунку будинку [ADDRESS] , був [PERSON] станом на 10.04.2001 року сім`я складалась: [PERSON] [INFO] , власник будинку; [PERSON] , [INFO] , мати; [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин, підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] , яка пояснила суду, що є сусідкою для [PERSON] та підтверджує той факт, що [PERSON] була матір`ю для [PERSON] , вони разом проживали на одному господарстві. Він завжди звертався до неї «мати». Свідок [PERSON] надав суду наступні покази, що сім`ю [PERSON] знає, оскільки був у його внука на весіллі за «нанашку» зі сторони дружини. Від того часу і спілкувалися вже як родичі. Знає, що [PERSON] проживав в із матір`ю, не раз чув, як він її називав «мамою». Свідок [PERSON] суду дала такі покази, що вона для сім`ї [PERSON] була сусідкою, жила недалеко. Знала, що [PERSON] був сином для [PERSON] , вона чула, як він називав її «мама», вони проживали разом в одному господарстві, з ними ще жив син [PERSON] . Його дружина померла була давно. Мати його померла в 2001 році. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин є доведеним, а саме що останні між собою є матір`ю і сином. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Указані висновки викладені і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №145/797/15-ц (провадження № 14-608цс18). Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; а також якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 553 ЦК УРСР уважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Спадкові справа до майна після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилася, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №№ 78366544, 78366606 від 16.094.2024 року відповідно, наданими на ухвалу суду Крижопільською державною нотаріальною конторою, а також відповідями із Крижопільської державної нотаріальної контори № 73/01-16 від 20.09.20245 року та з Державного нотаріального архіву Вінницької області № 2518/01-18 від 05.12.2024 року. Дані факти свідчать про відсутність спадкоємців після їх смерті. Як вбачається із актового запису про смерть № 14 від 10.04.2001 року - [PERSON] померла [INFO] в с. Вербка Крижопільського районну Вінницької області. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ВН № 052309, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 05 травня 2000 року № 84, вартість земельної частики (пай) складає 146 134 грн, що підтверджується довідками відділу № 6 Управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно довідок, які надані Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області (які знаходяться в матеріалах справи) підтверджено, що [PERSON] на день смерті [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, вважався таким, що прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Дружина [PERSON] - [PERSON] - померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 09 листопада 2023 року. Син [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що встановлено рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.04.2024 року (справа № 134/307/24) Внук [PERSON] (батько позивача) - [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення, відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою, засвідченою приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Яроцькою Т.В. 17 січня 2024 року за № 214. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті прадіда [PERSON] , який в свою чергу за життя фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Питель М.С. повідомила позивачу [PERSON] про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно - право на земельну частку (пай), що підтверджується відповідною довідкою від 19 квітня 2024 року № 63/01-16. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Сертифікат, що посвідчує право на земельну частку (пай) серія ВН № 052309, який виданий на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 05.05.2000 року № 84 на ім`я [PERSON] , про право на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів втрачено, про що зроблено оголошення в газеті «Сільські новини» від 24.04.2024 року. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б могли претендували на спадщину, Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області є належним відповідачем у справі. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Оформити спадщину у нотаріуса позивачка позбавлена можливості, оскільки не може надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифікату. Отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від неї причин, а тому підлягає судовому захисту. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. Суд зауважує, що в ході судового розгляду не було здобуто даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] (внук [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну нотаріально посвідчену заяву), які б прийняли спадщину, чи претендували б на неї, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а відповідач у справі не надав заперечень на позов, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , що б диспропорційно вплинуло на принцип «справедливості» при вирішенні даної справи. Так судом встановлено, що майно належить спадкодавцю [PERSON] законно, з огляну на те, що він прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] в силу статті 549 ЦК УРСР 1963 року, якій земельна частка (пай) належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 052309. З огляду на те, що в судовому засіданні доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, належність спадкового майна померлим, відсутність інших спадкоємців першої черги, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), суд беручи до уваги вищезазначене, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved