Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

адвокат Струс Н.Я. в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася із позовом до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна адміністрація про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Городоцької РДА №\~68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,\~4746 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №\~046891 виданого 12.02.2002, скасувавши запис про його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~571, визнання за позивачами права по 1/2 частині земельної частки (паю) площею 1,\~51 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату серії ЛВ №\~147568, виданого 28.02.1997 та зареєстровано в Книзі записів сертифікатів за №\~160 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивувала тим, що [INFO] померла бабця позивачів [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована на [ADDRESS] , що після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,\~4746 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради, спадщину після смерті [INFO] бабці [PERSON] фактично прийняли її чоловік [PERSON] та дочка - мати позивачів [PERSON] , що [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] [INFO] , позивачі фактично прийняли спадщину після смерті матері, однак звернувшись до нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] , в інший спосіб оформити спадщину вони не можуть, просила позов задовольнити. Позивачі та їх представник до суду не з`явились, від представника позивачів - адвоката Струс Н.Я. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при цьому позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області міський голова Ременяк В.В. в судове засідання не з`явився, у клопотанні від 26.07.2024 позов не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності представника. Представники Львівської районної державної адміністрації Львівської області та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до суду не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи чи про заперечення позовних вимог не подали, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належно. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті, слід застосовувати положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Так, ст. 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №\~7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №\~587/2672/19 (провадження №\~61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №\~599/1833/15-ц (провадження №\~61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі №\~179/2279/17 (провадження №\~61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №\~551/1075/17 (провадження №\~61-15000св19). Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. За положеннями ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, згідно положень абз. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За положеннями ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається із Державного акта серія ІV-ЛВ №\~046891 виданого на ім`я [PERSON] 12.02.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 12.02.2002 за №\~68 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю за №\~571 датою його видачі є 12.02.2002. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Оскільки на час видачі Державного акта серія ІV-ЛВ №\~046891 виданого на ім`я [PERSON] 12.02.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 12.02.2002 за №\~68 остання померла, такий Державний акт слід визнати недійсним, як і розпорядження на підставі якого він виданий. Між тим, із Витягу з Книги записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області убачається, що за [PERSON] значився зареєстрованим Сертифікат серії ЛВ №\~147568 від 28.02.1997 виданий на підставі розпорядження Городоцької районної державної адміністрації №\~24 від 12.01.1996 за яким їй належало право на земельну частку (пай) площею 1,\~51 умовних кадастрових гектари на території Речичанської сільської ради. Вказане свідчить про те, що [PERSON] ще за життя була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), за життя отримала Сертифікат про право на земельну частку (пай), а отже видача бланку Державного акту після її смерті не може слугувати до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за нею права на пай в порядку спадкування. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №\~587/2672/19 (провадження №\~61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року. Відтак належне [PERSON] на час смерті право на земельну частку (пай) площею 1,\~51 умовних кадастрових гектари, входить в склад спадщини після її смерті. Із копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , інших матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] є онуками [PERSON] , яка померла [INFO] та дітьми [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняли її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , які як убачається із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №\~57 від 05.02.2024 до дня смерті [PERSON] проживали з нею на [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №\~76315700 та №\~76315480 від 22.03.2024, після смерті [INFO] [PERSON] та 30.11.2007 [PERSON] спадкових справ не заведено. Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~55573669 від 22.03.2019 видно, що після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Муха М.Т. заведено спадкову справу №\~21/2019. 22.03.2024, листом приватного нотаріуса Муха М.Т №\~50/01-16 позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею, 1,\~4746 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Городоцької міської ради Львівської області, оскільки Державний акт серії IV-ЛВ №\~046891, виданий Городоцькою райдержадміністрацією Львівської області 12.02.2002 на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто після смерті останньої. Отже, оскільки [PERSON] при житті фактично належало право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ЛВ №\~147568 від 28.02.1997, саме це право входить до складу спадщини, після її смерті, що спадщину після смерті [INFO] та 30.11.2007 [PERSON] фактично прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] , спадщину прийняли, інших спадкоємців за законом немає, є підстави до визнання за позивачами права по 1/2 частині земельної частки (паю) площею 1,\~51 умовних кадастрових гектари, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved