Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому простить: розірвати договір оренди землі від 15.01.2014 року, кадастровий номер 65218500100:05:020:0010, площею 4,8101 га, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРАРНА ЗОНА» та [PERSON] , зареєстрований Державним реєстратором Розковерко О.С. Бериславського районного управління юстиції Херсонської області від 19.05.2015 року; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі; стягнути з Відповідача на користь Позивача плату за оренду земельної ділянки в період з 2022 року по 2023 рік включно в розмірі: зерно продовольче 4000 кг, зерно фуражне 2000 кг, олія соняшникова 80 кг, січка 2 причепи. В обґрунтування позову представник позивача зазначила такі доводи та обґрунтування. Позивач є власником земельної ділянки площею 4,8101 га, кадастровий номер 65218500100:05:020:0010, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХС №023139 від 27.05.2002 року. 15.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років. Договір було зареєстровано державним реєстратором Бериславського районного управління юстиції Херсонської області 19.05.2015 року. Згідно з пунктом 5 договору, якщо за два місяці до закінчення строку дії договору орендодавець не подає письмової заяви про його припинення, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих же умовах. Позивач 10.11.2023 року направила відповідачу лист-повідомлення про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі, що підтверджується належними доказами. Таким чином, договір оренди землі припинив свою дію 15.01.2024 року. Крім того, відповідач не виконував своїх договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати. Відповідно до пункту 6 договору, орендна плата встановлена у формі грошового платежу та натуральної продукції, зокрема зерна, соняшникової олії та інших сільськогосподарських продуктів. Відповідно до пункту 7 договору, орендна плата повинна бути сплачена в період з 1 січня до 31 грудня кожного звітного року. У 2022-2023 роках відповідач не здійснював оплату орендної плати в установлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору та підставою для його розірвання згідно з положеннями статті 651 Цивільного кодексу України та статті 32 Закону України «Про оренду землі». Оскільки договір оренди землі припинив свою дію, а відповідач продовжує користування земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору, скасування його державної реєстрації та стягнення заборгованості з орендної плати за 2022-2023 роки у розмірі, визначеному договором. Відзив на позов відповідачем не подано. На судове засідання позивач не заявився, його інтереси були представлені адвокатом Макаренко А.С. На судове засідання представник позивача, адвокат Макаренко А.С., не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. На судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені позивачем обґрунтування суд дійшов таких висновків. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,8101 га, кадастровий номер 65218500100:05:020:0010, розташованої на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХС №023139 від 27.05.2002 року. Згідно з договором оренди землі, укладеним між [PERSON] та ТОВ «АГРАРНА ЗОНА» від 15.01.2014 року, земельна ділянка площею 4,8101 га, кадастровий номер 65218500100:05:020:0010, була передана в оренду відповідачу. Зазначений договір був зареєстрований державним реєстратором Розковерко О.С. Бериславського районного управління юстиції Херсонської області 19.05.2015 року. Відповідно до пункту 5 договору оренди землі, договір укладено терміном на 10 років. Якщо за два місяці до закінчення строку дії договору оренди землі орендодавець не надасть письмової заяви про розірвання договору, то цей договір вважається продовженим (пролонгованим) на той же самий строк і на тих же умовах. Відповідно до пункту 13 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється в 5-денний строк після підписання цього договору сторонами за актом її приймання-передачі. Відповідно до акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки), орендодавець передав земельну ділянку, кадастровий номер 65218500100:05:020:0010, площею 4,8101 га в оренду відповідачу 15.01.2014 року. Відповідно до пункту 6 договору оренди землі від 15.01.2014 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3491,64 грн. Відповідно до додатку до договору, орендна плата виплачується у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки сільськогосподарських земель. Натуральна форма оплати передбачає: зерно продовольче 2000 кг (серпень місяць), зерно фуражне 1000 кг (серпень місяць), олія соняшникова 40 кг (листопад місяць), січка 1 причеп (липень місяць), оранка присадибної ділянки до 0,50 га (листопад місяць). Відповідно до пункту 7 договору оренди від 15.01.2014 року, орендна плата вноситься у термін від 01 січня до 31 грудня звітного періоду. Відповідно до пункту 10 договору оренди землі від 15.01.2014 року, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення. На даний час відповідачем, ТОВ «АГРАРНА ЗОНА», не сплачено орендну плату за договором оренди землі від 15.01.2014 року, кадастровий номер 65218500100:05:020:0010, за 2022-2023 роки. Згідно із частиною першою\~статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12,\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України\~«Про оренду\~землі»,\~Земельним кодексом\~України та загальними нормами Цивільного кодексу\~України щодо плата за оренду майна. Відповідно до вимог статті 124\~ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статтях 21,\~22\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (стаття 23 Закону України «Про оренду землі»). За положеннями статті 24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13,\~21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Згідно з частиною першою\~статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої,\~другої статті\~613\~ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства, що випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (частина четверта статті 613 ЦК України). Прострочення кредитора полягає або в безпідставній відмові від прийняття належного виконання, або в невиконанні кредиторських обов`язків, або в інших діях чи бездіяльності з боку кредитора, які не дозволяють боржнику виконати зобов`язання належним чином. Якщо прострочення боржника - це прострочення у виконанні зобов`язання, то прострочення кредитора - це прострочення у прийнятті виконання зобов`язання (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 705/3275/18 (провадження № 61-12851св21). Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами впродовж 2022 та 2023 років існують правовідносини з приводу договору оренди відповідно до яких відповідач взяв на себе обов`язок щороку у строк до 31 грудня сплачувати позивачу орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою, яка становить суму 3491,64 грн. Оскільки орендну плату на 2022 рік відповідач повинен був внести у строк 31 грудня 2022 року, а за 2023 рік повинен був внести у строк 31 грудня 2023 року і цей період часу сплив, з відповідача підлягає стягненню орендна плата за вказані роки в сумі 6\~983,28 грн (3491,64 грн + 3491,64 грн). При цьому, вказана орендна плата підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством. Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Додаткової угоди, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5,47% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, за рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року (п. 4.5 Додаткової угоди). Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Так, відповідно до підпункту 16.1.4\~пункту 16.1\~статті 16\~Податкового кодексу\~України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України (пункт 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України). Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента (пункт 36.4 статті 36 Податкового кодексу України). Підпунктом 170.1.1.\~пункту 170.1\~статті 170\~Податкового Кодексу\~України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Враховуючи, що у справі відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агенту позивачу як платнику податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, то відсутні підстави для відрахування податків і зборів при стягненні заборгованості з орендної плати, оскільки податки і збори мають бути сплачені при фактичній виплаті заборгованості. Крім того, враховуючи, що у даних правовідносинах має місце систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати, а позивач заявив відповідні вимоги, вказаний Договір оренди слід розірвати. Таким чином, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2022 та 2023 роки, за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який укладений між сторонами та діяв впродовж вказаного періоду часу, а також враховуючи не доведення відповідачем факту виконання умов вказаного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення вказаної заборгованості та розірвання договору, у зв`язку з чим позов слід задовольнити частково. Разом з цим, суд не вбачає підстав для стягнення орендної плати в натурі з огляду на те, що позивач не надав достатніх доказів фактичної можливості відповідача забезпечити виконання зобов`язань саме в натуральній формі. Зокрема, відсутні документи, які підтверджують наявність у відповідача відповідних ресурсів (зерна, олії, січки тощо) або технічної спроможності здійснити оранку присадибної ділянки на момент розгляду справи. Крім того, договір оренди не містить чітких механізмів контролю за внесенням орендної плати у натуральній формі, що ускладнює виконання такого рішення суду. Згідно зі статтею 16 ЦК України, захист порушеного права повинен забезпечувати реальне виконання зобов`язань. У разі неможливості забезпечення виконання в натуральній формі зобов`язання слід замінити на грошовий еквівалент. Відповідно до пунктів 6 та 7 договору, розмір орендної плати був визначений як 3491,64 грн за звітний період, що охоплює 2022 та 2023 роки. У зв`язку з цим суд визнає обґрунтованим стягнення орендної плати за вказані роки саме в грошовій формі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного процесуального закону та

Outcome: partial