Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 15276 грн. 19 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , та користуються послугами Комунального підприємства «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не у повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.03.2020 року по 31.12.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 15276 грн. 19 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 15276 грн. 19 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а.с.23). Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від [PERSON] , [PERSON] до суду не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.57). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за офіційним місцем реєстрації відповідачів, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.27-28,38-39,44-45,55-56). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачами суду не надано, відзив на позов суду не направлено. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами статей 128, 131 ЦПК України, відповідачі повідомлені про час та місце слухання справи за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та не з`явились у судове засідання без поважних причин. Відповідно до положень статті 281 ЦПК України, враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач»; «індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги»; «житлово-комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно статуту Комунального підприємства «Водоканал», основним видом діяльності Комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста Запоріжжя й області питної води та водовідведення. Отже, позивач є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення у місті Запоріжжі (а.с.6). Рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року визначено, що збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству «Водоканал» (а.с.5). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо проживання фізичної особи [PERSON] , [PERSON] від 08.03.2024 року (а.с.14, 15). Згідно з розрахунком суми заборгованості, відповідачі мають заборгованість за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.03.2020 року по 31.12.2023 року у розмірі 15276 грн. 19 коп. (а.с.2). Відносини з приводу надання фізичним особам послуг з постачання питної води та водовідведення регулюються статтями 19 - 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правила), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Послуги з централізованого водопостачання і водовідведення відносяться до комунальних послуг. Постачання фізичним особам питної води та водовідведення за загальним правилом має здійснюватися на підставі договору про надання цих послуг. Як вбачається із матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.3). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за вищевказаною адресою (а.с.14, 15). Позивач Комунальне підприємство «Водоканал» надавав відповідачам, як споживачам, за адресою проживання послуги з централізоване водопостачання і водовідведення, а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялись. Отже, фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Здійснення нарахування тарифів за водопостачання та водовідведення Комунальне підприємство «Водоканал» здійснює на підставі Рішення міськвиконкому або на підставі Постанови Національної комісії. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що Комунальним підприємством «Водоканал» були надані, а відповідачами по справі спожиті послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Однак, відповідачі оплату за послуги Комунальному підприємству «Водоканал» вносили не у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 15276 грн. 19 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.8,9). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved