Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

20.08.2020 року АТ «МЕГАБАНК» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 29.03.2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (далі АТ «МЕГАБАНК», Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № 17-723-850-2-19-Г (далі - Договір), за умовами якого Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 107\~758,62 грн., а остання зобов`язалася повернути кошти ануїтет ними платежами, передбаченими Договором, до 26.03.2015 року зі сплатою процентів, нарахованих на залишок заборгованості за кредитом, у розмірі 15 % річних. Згідно з п. 1. 2.8. Договору відповідач сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця в розмірі 2,7%. З 01.05.2019 року відповідачем порушено умови та строки платежів за Договором. Відповідно до п. 4.4. Договору в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 днів Банк обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості та з цього моменту припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. Договору (0,1 % річних). З 02.09.2019 року процентна ставка за кредитом 0,1% річних. Пунктом 6.3. Договору передбачено штраф у розмірі 45 % від суми кредиту за порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів. Через порушення відповідачем зобов`язань за Договором її заборгованість перед Банком станом на 01.08.2020 року становить 160\~123,97 грн., з яких: 130\~861,86 грн. заборгованість за кредитом, 87,99 грн. нараховані та несплачені проценти за період з 01.10.2019 року по 31.07.2020 року включно, 7\~682,74 грн. залишок нарахованої та несплаченої комісії за період з липня 2019 року по вересень 2019 року, 48\~491,38 грн. сума штрафу. На підставі викладеного Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 17-723-850-2-19-Г від 29.03.2019 року в сумі 160\~123,97 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 16.03.2021 року від представника відповідача Казанцева С.В. надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що умови Договору, якими передбачено обов`язок відповідача платити на користь позивача за обслуговування кредиту є незаконними. З урахуванням зазначеного розрахована позивачем заборгованість є неправильною, не повинна містити в своєму складі нарахованої щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості та має бути зменшена на суму в розмірі вже сплачених відповідачем коштів у рахунок цієї незаконної комісії. Також вказав, що передбачений Договором штраф в розмірі 45% від суми кредиту не відповідає закону, оскільки зобов`язання за Договором було забезпечено неустойкою. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 02.04.2021 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з даним позовом зустрічної позовної заяви [PERSON] до АТ «МЕГАБАНК» про визнання кредитного договору частково недійсним. Ухвалою суду від 01.06.2021 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 205/3304/21 за позовом [PERSON] до АТ «МЕГАБАНК» про визнання кредитного договору частково недійсним. Ухвалою судді від 09.01.2023 року поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 03.10.2024 року залучено до участі у справі правонаступника АТ «МЕГАБАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс». У судове засідання учасники справи не з`явилася. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Казанцева С.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, у якій зазначив, про недоведеність позовних вимог, оскільки Банком та його правонаступником не виконано рішення суду, яким зобов`язано зарахувати сплачені відповідачем грошові кошти за комісійну винагороду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні 12.06.2024 року представник Банку Дребот І.А. позов обґрунтувала, після постановлення судом про початок розгляду справи по суті просила надати час для з`ясування питання щодо впливу перерахунку за рішенням суду на обсяг позовних вимог. Про час, дату та місце розгляду справи ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» повідомлено належним чином судові повістки на судові засідання 12.12.2024 року та 13.02.2025 року доставлені до електронного кабінету позивача. Отже, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» повторно не направив представника в судове засідання, про причини неявки його до суду не повідомив. Враховуючи викладене, а також положення ч. 2 ст. 55 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд\~надає оцінку\~як зібраним\~у справі\~доказам в\~цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). У ході судового розгляду встановлено, що 29.03.2019 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17-723-850-2-19-Г (а.с.5-6). Відповідно до умов Договору кредитодавець надає кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою в загальному розмірі 107\~768,62 грн., а позичальник зобов`язується повернути одержаний кредит у повному обсязі до 26.03.2021 року зі сплатою процентів відповідно до додатку № 1 до Договору в розмірі 15 %. Згідно з п. 4.1. Договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими Договором. Пунктом 4.3. Договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться з першого по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. Відповідно до п. 4.4. Договору в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 днів Банк обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості та з цього моменту припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. Договору (0,1 % річних). З 02.09.2019 року процентна ставка за кредитом 0,1% річних. Пунктом 6.3. Договору передбачено штраф у розмірі 45 % від суми кредиту за порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів. Пунктом 2.8. Договору визначено розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,7 відсотки від суми кредиту, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Пунктом 5.4. Договору визначено, що сторони погоджують та своїм підписом позичальник підтверджує, що цей договір з усіма додатками та Правила являють у сукупності для сторін єдиний договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для договору відповідно до чинного законодавства України можуть міститися як в тексті договору чи додатках до нього, так і у Правилах. [PERSON] отримала в касі банку грошові кошти в розмірі 107\~758,62 грн. (а.с.7). Згідно з розрахунком Банку відповідач частково погашала заборгованість (а.с.9), а саме здійснила такі платежі: -у травні 2019 року 31,45 грн., -у липні 2019 року 5\~000 грн., -у серпні 2019 року 5\~250 грн., -у жовтні 2019 року 2\~000 грн., а всього сплатила 12\~281 грн. При цьому, додаток № 1 до Договору «Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит» містить платежі, починаючи з 29.03.2019 року, а саме 29.03.2019 року 3\~044,18 грн., з яких 134,70 грн. відсотки, 2\~909,48 грн. комісійна винагорода а обслуговування кредитної заборгованості, 30.04.2019 року 8\~153,22 грн., з яких 3\~896,76 грн. погашення суми кредиту, 1\~343,17 грн. відсотки, 2\~909,48 грн. - комісійна винагорода а обслуговування кредитної заборгованості. Водночас розрахунок Банку не містить відомостей щодо наявності заборгованості за вказаними ануїтет ними платежами або погашення такої заборгованості. З розрахунку Банку вбачається, що з травня 2019 року відповідачем порушено умови Договору, а саме не сплачувалися ануїтетні платежі в повному обсязі. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.03.2023 року, по справі № 205/3304/21 позовні вимоги [PERSON] до АТ «МЕГАБАНК» про визнання кредитного договору частково недійсним задоволено, визнати недійсними п. 2.8. кредитного договору № 17-723-850-2-19-Г, укладеного 29.03.2019 року між [PERSON] та АТ «МЕГАБАНК», та додаток № 1 до нього в частині встановлення щомісячної сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, а також зобов`язано АТ «МЕГАБАНК», з огляду на недійсність п.2.8. кредитного договору № 17-723-850-2-19-Г від 29.03.2019 року, здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за вказаним договором, та зарахувати сплачені нею грошові кошти за комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 17-723-850-2-19-Г від 29.03.2019 року у відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування». 03.09.2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Банк відступив товариству, а останнє набуло право вимог до позичальників, зазначених у додатку № 1 до цього договору. Згідно з додатком № 1 до вказаного договору ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 17-723-850-2-19-Г. Станом на дату розгляду справи Банк та його правонаступник ТОВ «ФК «МЕГАБАНК» рішення суду по справі № 205/3304/21 не виконали, суду перерахунок, здійснений відповідно до судового рішення, не надали. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором, яка станом на 01.08.2020 року становить 160\~123,97 грн., з яких: 130\~861,86 грн. заборгованість за кредитом, 87,99 грн. нараховані та несплачені проценти за період з 01.10.2019 року по 31.07.2020 року включно, 7\~682,74 грн. залишок нарахованої та несплаченої комісії за період з липня 2019 року по вересень 2019 року, 48\~491,38 грн. сума штрафу. Враховуючи вищевказане рішення суду по справі № 205/3304/21, правові підстави для стягнення залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з липня 2019 року по вересень 2019 року в розмірі 7\~682,74 грн. відсутні. Позивачем не надано суду здійсненого на виконання зазначеного рішення суду перерахунку заборгованості із зарахуванням сплачених [PERSON] грошових коштів за комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 17-723-850-2-19-Г від 29.03.2019 року. Відповідно до розрахунку Банку [PERSON] здійснила декілька платежів, однак, зазначений розрахунок не містить інформації на погашення яких складових заборгованості Банком здійснено зарахування, у зв`язку з чим неможливо встановити залишок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, які нараховуються відповідно до п. 4.3. Договору, на залишок заборгованості. Враховуючи викладене, позивачем не доведено розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками. На підставі викладеного, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 103\~861,86 грн. заборгованості за кредитом і 87,99 грн. відсотків за період з 01.10.2019 року по 31.07.2020 року. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] суми штрафу в розмірі 48\~491,38 грн., суд зазначає таке. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 6.3. Договору передбачено сплату штрафу кредитодавцеві в розмірі 45 % від суми кредиту у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів понад 90 календарних днів, з розрахунку вбачається порушення відповідачем строків платежів понад вказаного строку, тому Банк правомірно нарахував штраф, що також не суперечить ст. 549 ЦК України. Заперечення представника відповідача щодо забезпечення виконання Договору встановленою ним неустойкою, суд не бере до уваги, оскільки Договором передбачено відповідальність за порушення умов Договору у вигляді штрафу, а також пені (п. 6.1. Договору), але позивачем заявлено вимогу про стягнення тільки одного виду відповідальності штрафу, що не порушує ст. 61 Конституції України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, передбаченого п. 6.3. Договору в розмірі 48\~491,38 грн., що є від 45% від суми кредиту. На підставі викладеного, суд задовольняє позов частково. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 727,37 грн. (48\~491,38 грн. * 2\~401,86 грн. / 160\~123,97 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial