Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

21 серпня 2024 року представник позивача адвокат Вельчева Н.М. звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів, в якому просить визначити позивачу [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02 грудня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким призначила [PERSON] спадкоємцем належної їй земельної ділянки площею 6,0849 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, зазначена земельна ділянка. Приватний нотаріус Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, тому що не знав про смерть спадкодавця [PERSON] та про існування вищевказаного заповіту. Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Після надходження та реєстрації справи, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І. Ухвалою Саратського районного суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано у приватного нотаріуса спадкову справу до майна [PERSON] , витребувано з Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію актового запису про смерть [PERSON] (а.с.30). Ухвалою Саратського районного суду від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.77). Позивач та його представник адвокат Вельчева Н.М., належним чином повідомлені про розгляд справи до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явились в судове засідання без повідомлення причин та не подали відзиву. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частини 1,3 ст.1268, частина 1 ст.1269 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 02 грудня 2016 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , склала заповіт, яким призначила [PERSON] спадкоємцем земельної ділянки площею 6,0849 га, кадастровий номер 5125080400:01:001:0252. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І., реєстровий № 2683 (а.с.13). Заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.41). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 260, складеного 14 червня 2017 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.39). Згідно з довідкою Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27.06.2024 року за № 152, на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім неї у будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - племінник, [PERSON] не родичка, [PERSON] не родичка, [PERSON] не родичка (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,0849 га, кадастровий номер 5125080400:01:001:0252, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , виданого 08 вересня 2016 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1186 (а.с.14). 09 квітня 2024 року за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. було заведено спадкову справу до майна [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копією спадкової справи. Інші спадкоємці за законом з заявами про прийняття спадщини не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначене підтверджується копією спадкової справи (а.с. 40-53). Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 10 квітня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві [PERSON] , тому що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 15). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 6 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Судом установлено, що позивач не є родичем спадкодавця, на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, про наявність заповіту дізнався після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, відповідачі не подали заперечень проти задоволення позову. Зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved