Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

03 грудня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 42742 гривні 04 копійки та витрати з оплати судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок. Позов обґрунтовує тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «ФМ Хладопром» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №20643990-02-21-01 від 25 травня 2023 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] . 07 вересня 2023 року у Черкаській області, автодорога Умань-Черкаси, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода відбулося з вини [PERSON] . Відповідно до рахунку СТО №ST-RA2300964 від 28 вересня 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , складає 147 290 гривень 45 копійок. Відповідно до п.16.3.6 Договору добровільного страхування наземного транспорту №20643990-02-21-01 від 25 травня 2023 року, страховик має право не приймати до уваги вартість податків, зборів та інших платежів, включених до складу вартості запасних частин та робіт, до моменту завершення фактичного ремонту автомобіля та складання акту приймання-передачі виконаних робіт, тому від вартості рахунку відновлювального ремонту автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , згідно рахунку СТО №ST-RA2300964 від 28 вересня 2023 року було віднято податок на додану вартість (ПДВ). Згідно з ст.102 Закону України «Про страхування», умов договору, на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 122 742 гривні 04 копійки. Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у ПАТ НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 4356507, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 00 гривень 00 копійок, франшиза 0 гривень 00 копійок. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України№108 від 30 травня 2022 року, максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України складає 80 000 гривень на потерпілого. Вказана дорожньо-транспортна пригода оформлювалася без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, а саме відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст.33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому ліміт відповідальності ПАТ НАСК «ОРАНТА» складає 80 000 гривень 00 копійок на потерпілого згідно Постанови Правління Національного банку України №108 від 30 травня 2022 року. 24 листопада 2023 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 80 000 гривень 00 копійок у відповідності до умов полісу АТ 4356507 в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну відповідно до Постанови Правління Національного банку України №108 від 30 травня 2022 року. Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту поліса АТ 4356507 та Постанови Правління Національного банку України №108 від 30 травня 2022 року за шкоду, заподіяну майну, який становить 80 000 гривень 00 копійок) в повному обсязі була сплачена ПАТ НАСК «ОРАНТА», то, з огляду на приписи ст.1194 ЦК України, різниця між сумою страхового відшкодування з полісом АТ 4356507 та сумою фактично завданих збитків, а саме 42 742 гривні 04 копійки підлягає стягненню з відповідача. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку, втім станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою, шкода не була відшкодована відповідачем. З врахуванням вищевикладеного, позивач ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 27 грудня 2024 року цивільну справу за вказаним позовом вирішено передати для розгляду за територіальною підсудністю до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. 17 січня 2025 року цивільна справа за вказаним позовом надійшла до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана для розгляду по суті судді Ігнатенко Т.В. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Представник позивача ПрАТ «СК «ВУСО» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, при цьому вказав, що є інвалідом І групи, внаслідок чого звільнений від сплати судового збору. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позиції сторін, які викладені в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно ч.1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що власником автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «ФМ Хладопром», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 6342 (а.с.23). Відповідно до ст.979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. 25 травня 2023 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №20643990-02-21-01 (а.с.12-19). Згідно п.1.2 вказаного Договору, предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодо набувача), що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням транспортними засобами, вказаними в Додатку №1 до Договору. Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору, страхова сума за кожним окремим ТЗ є неагрегатною та вказана у Додатку №1 до Договору. Згідно п.4.1.1.1 вказаного Договору, страховим випадком за договором є дорожньо-транспортна пригода за умови, що особа, винна в скоєнні ДТП, встановлена, і ця особа не водій застрахованого ТЗ. Відповідно до п.5.1 зазначеного Договору, страхове відшкодування визначається без урахування амортизаційного зносу запчастин, деталей, матеріалів. Згідно п.5.2 вказаного Договору, підставою для визначення розміру збитку є рахунок СТО, обраної страхувальником. Як вбачається з Додатку №1 до договору добровільного страхування наземного транспорту №20643990-02-21-01 від 25 травня 2023 року, забезпеченим транспортним засобом за цим договором є, зокрема «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , страхова сума 2 786 556 гривень 00 копійок (а.с.20). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 07 вересня 2023 року близько 09 години 45 хвилин на автодорозі Н-16, 72 км, відбулася дорожньо-транспортна пригоди за участі автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , який застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО», під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] , який застрахований в ПАТ НАСК «ОРАНТА», під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] своє провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав (а.с.24). Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний, станом на 07 вересня 2023 року), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з акту (протоколу) огляду ТЗ-заява на виплату, складеної оцінювачем/(спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО») Черніковою Р.М. 11 вересня 2023 року, останньою проведено огляд автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , під час якого на транспортному засобі виявлені пошкодження (а.с.25-26). Згідно до рахунку на передоплату № [NUMBER] від 28 вересня 2023 року, складеного ТОВ «Автомобільна компанія «Авто-Лакцентр» на замовлення ТОВ «Фабрика морозива Хладопром», вартість ремонту автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , становить 122 742 гривні 04 копійки без ПДВ, 24 548 гривень 41 копійка ПДВ 20%, 147 290 гривень 45 копійок до сплати (а.с.27-28). Відповідно до п.16.3.6 Договору добровільного страхування наземного транспорту №20643990-02-21-01 від 25 травня 2023 року, страховик має право не приймати до уваги вартість податків, зборів та інших платежів, включених до складу вартості запасних частин та робіт, до моменту завершення фактичного ремонту автомобіля та складання акту приймання-передачі робіт. Як вбачається з страхового акту №2317677-1 від 17 листопада 2023 року за Договором страхування наземного транспорту №20643990-02-21-01 від 25 травня 2023 року, ПрАТ «СК «ВУСО», внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 07 вересня 2023 року, застрахованого автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , прийнято рішення про виплату ТОВ « ФМ Хладопром» страхового відшкодування у сумі 122 742 гривні 04 копійки (а.с.31). Згідно платіжної інструкції в національній валюті від 17 листопада 2023 року №55382, ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало на рахунок ТОВ «ФМ Хладопром» грошові кошти у сумі 122 742 гривні 04 копійок, як страхове відшкодування згідно страхового акту №2317677-1 від 17 листопада 2023 року (а.с.32). Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний, станом на 07 вересня 2023 року), цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової\~ відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно п.1.1 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний, станом на 07 вересня 2023 року), страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний, станом на 07 вересня 2023 року), страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Як вбачається з роздруківки Інтернет сайту МТСБУ, автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] , станом на 07 вересня 2023 року був застрахований в ПАТ «НСК «ОРАНТА» відповідно до полісу серії АТ №004356507, ліміт за шкоду майну становить 160 000 гривень 00 копійок (а.с.34). Разом з тим, відповідно до п.п.4 пункту 1 постанови Правління НБУ від 30 травня 2022 року №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинна до 31 грудня 2024 року), максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України (тобто у разі складання Європротоколу) у розмірі 80 000 гривень на потерпілого. Згідно довідки-підтвердження надходження коштів №5555/2024/вих від 18 листопада 2024 року, складеної ПрАТ «СК «ВУСО», останнє підтверджує, що 24 листопада 2023 року на розрахунковий рахунок компанії надійшло 80 000 гривень 00 копійок від ПАТ «НАСК «ОРАНТА», з призначенням платежу: «Стр.відшк. зг. рег.вимоги №4218/1 від 20.11.2023 Без ПДВ» (а.с.33). Відповідно до ч.8 ст.102 Закону України «Про страхування», розмір страхової виплати не може перевищувати обсяг зобов`язань страховика, визначених договором страхування або відповідно до законодавства. Таким чином, ПАТ «НАСК «ОРАНТА», з урахуванням положень п.п.4 пункту 1 постанови Правління НБУ від 30 травня 2022 року №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинна до 31 грудня 2024 року), виконала свої зобов`язання за полісом серії АТ №004356507 у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17). Враховуючи, що сума понесених збитків позивачем ПрАТ «СК «ВУСО» становить 122 742 гривні 04 копійки та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», з урахуванням ліміту поліса серії АТ №4356507 та п.п.4 пункту 1 постанови Правління НБУ від 30 травня 2022 року №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинна до 31 грудня 2024 року), відшкодовано таких збитків на суму 80 000 гривень 00 копійок, суд приходить до висновку, що сума невідшкодованих позивачу ПрАТ «СК «ВУСО» збитків, внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася з вини відповідача, автомобіля «Volvo FH», д.н.з. [NUMBER] , становить 42 742 гривні 04 копійки, яка підлягає покладенню на відповідача [PERSON] , як завдавача таких збитків. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №67696 від 19 листопада 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 гривень 00 копійок. Враховуючи, що відповідач, до початку розгляду справи по суті, визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 1514 гривень 00 копійок. Крім того, згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2018 року, [PERSON] є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач [PERSON] , відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом І групи, звільнений від сплати судового збору, суд, з врахуванням положень ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, приходить до висновку, що судові витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 1514 гривень 00 копійок, яка є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved