Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

У грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування наведених вимог зазначив, що 27.04.2023 року між товариством обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 747288, відповідно до умов якого товариство надало відповідачеві грошові кошти у сумі 3 300,00 грн. строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним у термін встановлений договором та сплатити інші платежі, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього договору. Укладення даного договору здійснюється за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбачено законодавством України згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Під час першого етапу реєстрації в ІКС товариства споживачу надаються для ознайомлення та прийняття гіперпосилання на правила, Публічну пропозицію на використання аналогів підписів, згоду на обробку персональних даних та доступу до кредитної історії споживача. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі, відповідач в свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача становить 21 740.39,00 грн., з яких 3299,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18 440.4грн заборгованість за відсотками. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до відповідача за кредитним договором № 747288 від 11жовтня 2022 року. Представником позивача зазначено, що відповідач в супереч умов кредитного договору та додаткових умов тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку із чим, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до суду з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату відступлення права вимоги 01 лютого 2024 року заборгованість відповідача становила 21 740.39 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту 3 299,99 грн., заборгованості за відсотками 18 440.4 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 747288 від 27 квітня 2023 року у загальному розмірі 21 740.39 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. 06 лютого 2025 року ухвалене рішення у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження із постановленням заочного рішення у справі. Представник відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Не заперечуючи про отримання кредитних коштів в сумі 3 000 грн., однак зважаючи на положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті, не може перевищувати 1%. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд вислухавши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 747288 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який укладено сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сей та ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет. Відповідно до умов договору кредитодавець надав клієнту фінансовий кредит в розмірі 3300,00 грн. п. 1.4 договору, строк кредиту 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4.). Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування на реквізити платіжної банківської карти споживача № [NUMBER] (п.2.1 договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству проценти від суми кредиту в розрахунку 2,2% на добу (п. 1.5.1. договору) , що становить 47541,10 % річних (п. 1.7.1.). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1 Договору). Сторонами обумовлено суму за весь строк користування кредитом за стандартною ставкою яка становить 29436,00 грн (п. 1.8.1., п. 1.8.2.), та за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки з сумою в 27 267.9 грн. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М 750 27 квітня 2023 року. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 747288 від 27 квітня 2023 року (що є невідємною частиною зазначеного договору) сторонами узгоджено графік платежів з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (виходячи з припущення що споживач виконає свої обов`язки на умовах та строках, визначених договором) - загальна вартість кредиту склала 27 267.9 грн. Якщо умови споживачем не виконані належним чином розмір процентів буде перерахований за стандартною процентною ставкою і розмір загальної вартості кредиту буде становити 29 436 грн. Відповідно до листа директора ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. №20241030-352 від 30 жовтня 2024 року 27 квітня 2023 року 12:56:11було успішно перераховано кошти клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» в розмірі 3300,00 грн. на картку [NUMBER] . Позичальник акцептувала договір (підписання аналогом ЕПЦ у формі одноразового ідентифікатора М750 27.04.2023 12:54;06 на номер телефону [NUMBER] . На підставі договору факторингу від 01 лютого 2024 року №0102224, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» свої права вимоги до позичальників, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників згідно з реєстром боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, внаслідок передачі права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Актом приймання-передачі реєстру боржників від 01 лютого 2024 року за Договором факторингу №301022024 від 01 лютого 2024 року ТОВ «Селфі кредит» передало, а ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» прийняло реєстр боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01 лютого 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21 740.39 грн., з яких: 3299.99 грн. залишок за тілом кредиту; 18 440.4 грн. - залишок за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала своє зобов`язання, оскільки не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Кредит-Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора, що також, підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості [PERSON] за договором № 747288 від 27 квітня 2023 року станом на дату звернення з позовом до суду на загальну суму 21 740.39 грн). З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 01 лютого 2024 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 747288 в розмірі 21 740.39 грн., з яких: 3 299,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 440,4 грн. - сума заборгованості за відсотками. Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У свою чергу, положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Із матеріалів справи встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст.ст. 205, 207 ЦК України. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц. Судом встановлено, що в порушення умов укладеного кредитного договору № 747288 від 27 квітня 2023 року, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконала ні первісному, ні новому кредитору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) та за процентами перед позивачем ТОВ «ФК «Кредит Капітал», який набув права грошової вимоги за вказаним договором. Судом встановлено,що [PERSON] , уклавши договір № 747288 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 27 квітня 2023 року із ТОВ «Селфі Кредит», право вимоги за якими перейшло до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 21 740.39 грн., за тілом кредиту 3 299.99 грн та відсотками, розмір яких згідно розрахунку заборгованості 18 440.4 грн. Як вбачається із матеріалів справи, за договором надання споживчого кредиту № 747288 від 27 квітня 2023 року, кредитор та позичальник підписали договір про надання кредиту в сумі 3300,00 грн., строк кредиту 365 днів з періодичністю внесення платежів кожні 30 днів (12 платежів), зі сплатою за користування кредитом 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в договорі, усього сума за стандартною процентною ставкою за весь строк кредитування складе 27 267.9 грн. При укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (стаття 627 Цивільного кодексу України). Тому, посилання представника відповідача на невідповідність відсоткової ставки визначеному сторонами при укладенні договору до уваги не беруться. Крім того, на момент укладення цього договору пункт 5 частини 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо встановлення граничного максимального розміру денної процентної ставки в розмірі не більше 1 % чинним не був, позаяк статтю 8 доповнено частиною 5 згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023\ Представник відповідача в ході розгляду справи не заперечував про отримання позичальником [PERSON] кредитних коштів в сумі 3 300,00 грн. Таким чином, наданий позивачем розрахунок за договором про надання споживчого кредиту №747288 від 27 квітня 2023 року на суму 21 740,39 грн. відповідає умовам, погодженим у кредитному договорі, тому вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422,40,00 грн. На підставі веденого

Outcome: approved