Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія стандарт", [PERSON] , в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт", на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 79 751, 19 грн., що включає оцінену майнову шкоду на суму 76 251, 19 грн. та витрати автотоварознавчої експертизи на суму 3 500, 00 грн.; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] суму франшизи у розмірі 2 600 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 073, 60 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 22 000, 00 грн., із врахуванням зміни (уточнення) позовних вимог просить суд стягнути Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, в розмірі 15 005,49 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 952,70 грн; розподілити між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 витрати на правову (правничу) допомогу та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" та з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 23 600,00 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь [PERSON] судовий збір за подання заяви про зміну предмету позову, шляхом доповнення позовних вимог новими та відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 1073,60 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 18.11.2022 року о 18 год. 10 хв. в с. Сокільники Львівського району Львівської області по вул. Садова, виїзд на автодорогу Львів-Пустомити-Меденичі, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] (далі - Відповідач-2), яка керувала автомобілем RENAULT LAGUNA з номерним знаком [NUMBER] та водія [PERSON] (далі - Позивач), яка керувала автомобілем FORD EDGE з номерним знаком [NUMBER] . Постановою Пустомитівського районного суду від 13.12.2022 року (справа №450/3959/22) Відповідач-2 визнано винною за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали пошкоджень. Цивільна відповідальність Відповідача-2 була застрахована у ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" (Відповідач-1) за полісом №EP/208359208 із лімітом відповідальності 130 000 грн. Позивач 22.11.2022 року повідомила Відповідача-1 про страховий випадок, але відправлені документи були повернуті через закінчення терміну зберігання. Відповідач-1 не реагував на дзвінки, ухилився від розслідування та не направив свого представника для оцінки збитків, порушивши п. 34.1 та п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування...». Відповідно до експертизи (висновок №171 від 27.12.2022), вартість ремонту становить 78 851,19 грн., а витрати на експертизу 3 500 грн. Позивач повторно звернулася до Відповідача-1 із заявою про виплату, але документи знову були повернуті. Страхове відшкодування у встановлений законом строк так і не було виплачено. Відповідач-1 з 26.01.2023 виключений з членів МТСБУ через анулювання ліцензії (рішення НБУ №462-рш від 20.09.2022), однак це не звільняє його від виконання страхових зобов`язань. Франшиза за договором становить 2 600 грн., які Відповідач-2 не компенсував. Позивач також заявляє вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 22 000 грн., обґрунтовуючи її порушенням звичного укладу життя, неможливістю користування автомобілем, фінансовими та емоційними витратами. Орієнтовні витрати на правничу допомогу складуть 10 000 - 15 000 грн., їх розмір буде уточнено. Враховуючи вищенаведене просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі. 02.08.2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 21.09.2023 року на адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову, шляхом доповнення позовних вимог новими та відшкодування витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката від позивача [PERSON] , в якій позивач доповнює позов новими вимогами, що є зміною предмета позову, відповідно до практики Верховного Суду (постанови у справах №910/18389/20, №910/19210/15). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування…», страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування не пізніше 90 днів з дня отримання заяви. Відповідно до вищезазначеного вказує: дата подання заяви - 03.01.2023 року, дата повернення документів поштою - 26.01.2023 року, граничний термін виплати - 27.04.2023 року. Враховуючи прострочення, з 28.04.2023 по 20.09.2023 підлягає стягненню: пеня у розмірі - 15 005,49 грн (подвійна облікова ставка НБУ) та 3% річних розміром - 952,70 грн. Також, звертає увагу суду на те, що правничу допомогу надавав адвокат Косендюк Я.А. на підставі договору №27-12/22 від 27.12.2022 року, факт надання послуг підтверджено Актом приймання-передачі №1 від 20.09.2023 року. Сума витрат на правничу допомогу: 23 600,00 грн (підлягає розподілу між відповідачами). Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з Відповідача-1 на користь позивача: пеню: 15 005,49 грн, 3% річних: 952,70 грн., стягнути з Відповідача-1 та Відповідача-2 витрати на правничу допомогу у розмірі 23 600,00 грн., стягнути з Відповідача-1 судовий збір за подання заяви про зміну предмета позову: 1 073,60 грн. Ухвалою суду від 27.11.2024 року судом прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог. 13.11.2023 року на адресу суду було подано письмові заперечення на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільків М. М. відповідно до яких, представник вказує, що у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа №463/2312/23 за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. Позивач не довела наявності моральних страждань та їх зв`язку з ДТП, не надала доказів, які підтверджують завдану їй шкоду. Позовна вимога ґрунтується лише на «можливих незручностях» без конкретних підтверджень. Верховний Суд неодноразово наголошував, що суд повинен оцінювати реальність моральної шкоди, враховуючи характер страждань, їх тривалість і вплив на життя особи. Позивач посилається на неможливість використання автомобіля, однак сама зазначає, що користувалася громадським транспортом і таксі. Отже, її спосіб життя не зазнав кардинальних змін, що спростовує підстави для компенсації. Позивач заявляє вимогу про стягнення 23 600 грн. за правничу допомогу, проте відсутні докази реального надання таких послуг. Документи, подані до суду, підписані особисто Позивачем, а не адвокатом. Жодного ордера або довіреності, які б підтверджували представництво, не надано. Адвокат не міг виконувати низку заявлених послуг, оскільки договір про надання правничої допомоги підписано 27.12.2022 року, а події, пов`язані з пошуком експерта та надсиланням документів страховій компанії, відбулися раніше. Також завищено час, нібито витрачений на складання позовної заяви (9 годин), тоді як справа є типовою і не потребує стільки часу на підготовку. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди та правничих витрат є необґрунтованою, містить завищені суми та не підтверджена доказами. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, додатково зазначає, що щодо інших позовних вимог покладається на розсуд суду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Косендюк Я. А. повністю підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та просить суд їх задоволити у повному обсязі, зважаючи на доповнені (збільшені) позовні вимоги, подані позивачем до суду 21.09.2023 року, представник наголошує на їх обґрунтованості та відповідності чинному законодавству. Також звертає увагу суду на прострочення виплати страхового відшкодування, підстави для стягнення пені, 3% річних та витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача Козик Г. М. у судовому засіданні адвокат Ільків М. М. вказав на недоведеність наявності моральних страждань позивача, зазначив, що її вимоги базуються лише на суб`єктивних незручностях без підтверджуючих доказів. Також звернув увагу суду на те, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є завищеною та не підтвердженою належними доказами. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо моральної шкоди та витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги в частині стягнення розміру франшизи визнає. Щодо інших вимог - покладається на розсуд суду. Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У Відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.12.2022 року (справа № 450/3959/22, провадження № 3/450/2865/22) [PERSON] , відповідача у справі відповідно визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із змісту вищевказаної постанови вбачається, що 18.11.2022 року о 18:10 год. в с. Сокільники, вул. Садова, виїзд на автодорогу Львів\~Пустомити\~Меденичі водій [PERSON] керувала автомобілем марки Рено Лагуна д.н.з. [NUMBER] проявила неуважність, не врахувала дорожньої обстановки, перед виїздом з другорядної дороги вул. Садова на головну автодорогу Львів\~Пустомити\~Меденичі не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не надала перевагу в русі автомобілю Форд Едж д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила із ним зіткнення вищевказаним автомобілем. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 2.3б, 8.4 б, 16.11\~ПДР\~України. Таким чином вчинила адміністративне правопорушення передбачене\~ст. 124 КУпАП. [PERSON] у судове засідання з`явилася, вину у вчиненому визнала. Постанова не оскаржувалась і набрала законної сили 24.12.2022 року. Внаслідок зазначеної ДТП транспортний засіб позивача автомобіль FORD EDGE д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~82\~ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що власником транспортного засобу FORD EDGE д.н.з. [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП 18.11.2022 року була застрахована в Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт", також відповідачем у справі на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № EP/208359208\~(термін дії договору з 17.03.2022 року по 16.03.2023 року, забезпечений транспортний засіб - RENAULT LAGUNA із д.н.з. [NUMBER] ). [PERSON] 22.11.2022 року у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала на адресу ПАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт", зазначену в страховому полісі [PERSON] , заяву про виплату страхового відшкодування, а також повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 18.11.2022 року за участі [PERSON] та [PERSON] , з відповідними підтверджуючими документами про настання ДТП, про що свідчить опис вкладення Ф.107 із відміткою (печаткою) АТ «Укрпошта» від 22.11.2022 року із рекомендованим повідомленням про відправлення № 7907006804862 від 22.11.2022 року, долучені до матеріалів позовної заяви. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових виплат), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових коштів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Встановлено, що ПАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" виплату страхового відшкодування [PERSON] не здійснило, відзиву на позовну заяву на спростування вказаної обставини не надіслало. Відповідно до Висновку експерта № 171 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору № 19 від 19.12.2022 року, складений 27.12.2022 року за підписом судового експерта та директора ТзОВ «Експертиза» Галамай Б. І. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Edge 2,0i 5dr 6AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] від виявлених при обстеженні 19.12.2022 року, внаслідок пошкодження 18.11.2022 року, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить: 138476,37 грн. Ринкова вартість автомобіля «Ford Edge 2,0i 5dr 6AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] на 18.11.2022 року до моменту пошкодження, становить: 624996 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Ford Edge 2,0i 5dr 6AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] на момент його пошкодження 18.11.2022 року, становить: Ез = 0,51. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Ford Edge 2,0i 5dr 6AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер ВC4911I0 від виявлених при обстеженні 19.12.2022 року внаслідок пошкодження 18.11.2022 року, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить: 78\~851,19 грн. Судом встановлено, що вартість послуг з експертного дослідження становить суму у розмірі 3500 гривень, що підтверджується Договором № 19 про виконання судової експертизи від 19.12.2022 року та квитанцією про оплату № Р54Н-КНЕР-2400-Е1ХС від 20.12.2022 року. 03.01.2023 року позивач повторно звернулася до ПАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" із заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи, однак поштове відправлення було повернуто за зворотньою адресою: «за закінченням встановленого терміну зберігання» згідно копії накладної про відправлення з описом вкладення у цінний лист, копії поштового листа та копії поштового трекінгу, долучених до матеріалів справи. Як вбачається із полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № EP/208359208, [PERSON] встановлена франшиза у розмірі 2 600,00 грн. Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник, відповідно до\~ст. 386 ч. 3 ЦК України. Положенням ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Згідно зі ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2024 № 1961-IV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 22.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 36.6 Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Оскільки відповідачем, як особою, відповідальною за завдання матеріальної шкоди в добровільному порядку не була сплачена сума франшизи, тож ця сума також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПАТ " Страхова компанія "Український страховий стандарт" страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 76\~251,19 грн., витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 500, 00 грн. та стягнення з відповідача [PERSON] суми франшизи у розмірі 2\~600,00 грн. є підставними та підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача ПАТ " Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь позивача пені, 3 % річних, суд зазначає наступне: [PERSON] 03.01.2023 року у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала на адресу ПАТ " Страхова компанія "Український страховий стандарт" заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Ч. 1 ст. 625 ЦК України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового: зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У відповідності до статті 36\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик протягом 15 днів\~з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування,\~але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування\~зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування, про що\~протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішення\~страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення, та здійснити виплату. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується\~пеня. Розрахунок, здійсненим [PERSON] за період з 28.04.2023 року по 20.09.2023 року підтверджується матеріалами справи. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СТАНДАРТ" пені у розмірі 15\~005,49 грн., 3 % річних у розмірі 952,70 грн, є підставними та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення, з огляду на те, що: відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вже було зазначено вище, Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.12.2022 року по справі № 450/3959/22\~встановлено, що ДТП, яке мало місце 18.11.2022 року стало результатом винних дій відповідачки даній справі [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки на момент ДТП транспортний засіб RENAULT LAGUNA 3 (номерний знак [NUMBER] ) перебував у фактичному володінні та користуванні [PERSON] , не вибув із її безпосереднього володіння. Відповідно до положень ЦК України та судової практики, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, несе його власник (володілець), якщо не доведе, що транспортний засіб вибув із його володіння не з його вини. Отже, обов`язок з відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, покладається саме на володільця цього транспортного засобу. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, в ході розгляду справи, судом беззаперечно встановлено\~підставність твердження позивачки про заподіяння їй моральної шкоди внаслідок ДТП, що виразилося у душевних стражданнях, змінах звичайного укладу життя [PERSON] через неможливість користуватися автомобілем; додаткових витратах часу та коштів на громадський транспорт і таксі; труднощах у добиранні на роботу та виконанні щоденних справ; моральних стражданнях, пов`язаних із неможливістю відвідувати могилу батька, який помер за два тижні до ДТП; обмеженні соціальних контактів у період свят; фінансових витратах і законодавчій забороні експлуатації автомобіля (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух»), що є підставою для компенсації моральної шкоди. В той же час, суд зазначає, що заявлена сума моральної шкоди в розмірі 22 000 грн., у вказаній справі, з урахуванням досліджених даних є явно завищеною та непропорційною, з огляду на що такі витрати підлягають зменшенню до 3000 грн. Постановою ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц визначено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а також визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткового задоволення позовних вимог, шляхом стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 27.12.2022 року між позивачкою та адвокатом Косендюком Я. А. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого адвокат надає правову (правничу) допомогу Клієнтові в обсязі та на умовах, передбачених цим договором у справі про відшкодування шкоди майнової та моральної шкоди, внаслідок ДТП, яке відбулося 18.11.2022 року. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 250\~440,40 грн. до матеріалів справи долучено також Акт приймання-передачі № 1 від 20.09.2023 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.12.2022 року із якого вбачається, що сторони підписали даний Акт, яким засвідчили фактично надану правову (правничу) допомогу, а саме: 1) надання консультацій, пошук експерта, збирання доказів, кількістю витраченого часу 7 год., вартістю 5\~600 грн.; 2) підготовка повідомлення в страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду з відповідними, підтверджуючими документами про настання ДТП, кількістю витраченого часу 1 год., вартістю 1 200 грн.; 3) підготовка заяви в страхову компанію про виплату страхового відшкодування з відповідними підтверджуючими документами; кількістю витраченого часу 1 год., вартістю 1 200 грн.; 4) підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування спірних правовідносин, складання тексту позовної заяви), кількістю витраченого часу 9 год., вартістю 10\~800 грн.; 5) підготовка заяви про зміну предмету позову, шляхом доповнення позовних вимог новими, що включає і здійснення розрахунку пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та трьох процентів і річних від простроченої суми, кількістю витраченого часу 4 год., вартістю 4 800 грн.; загальною вартістю 23\~600 грн. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільківа М. М., викладені в письмовому запереченні на позовну заяву, поданого на адресу суду 13.11.2023 року, в яких окрім іншого сторона відповідача просить суд у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити, оскільки всупереч вимогам чинного законодавства позивач не надав доказів фактичної оплати послуг правничої допомоги, які б підтверджували заявлений позивачем розмір, суд оцінює критично, оскільки таке спростоване наданими стороною позивача доказами, долученими до матеріалів цивільної справи, однак суд погоджується із аргументами щодо необґрунтованості суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23\~600 грн. та, що така є завищеною, оскільки всі докази подані на адресу суду підписані самою позивачкою [PERSON] , висновок експерта № 171 датується 19.12.2022 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору № 19 від 19.12.2022 року, а Договір про надання правової (правничої) допомоги між позивачкою та адвокатом був укладений тільки 27.12.2022 року. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Однак суд зазначає, що надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved