Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 53598,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №5827339, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 20000,00 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99% за кожний день користування кредитом. 26.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09-23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Укрглобал-Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором споживчого кредиту №5827339 від 06.08.2022, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором споживчого кредиту не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укрглобал-Фінанс» заборгованість в загальній сумі 53598,37 грн., з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 34398,37 грн. - заборгованість за відсотками, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, відзивів, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності\~не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06.08.2022 [PERSON] підписала договір про надання споживчого кредиту №5827339, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту (загальний розмір) 20000 грн.; строк кредиту 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою на весь строк користування кредитом 29 653,85% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 163\~280,00 грн. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, у п. 2.1 Договору про надання споживчого кредиту №5827339 від 06.08.2022 визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Грошові кошти у сумі 20000,00 грн. були зараховані 06.08.2022 о 17 год. 49 хв. на картковий рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою з карткового рахунку про рух грошових коштів по платіжній картці № [NUMBER] , яка належить [PERSON] ; повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» №20230929-2 від 29.09.2023. Крім того, судом встановлено, що 26.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Укрглобал-Фінанс» свої права вимоги, а ТОВ «Укрглобал-Фінанс» набуває права вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 [PERSON] є боржником за кредитним договором №5827339 від 06.08.2022, загальна сума заборгованості становить 53598,37 грн, з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за тілом; 34394,37 грн. - заборгованість за відсотками. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Враховуючи наведене, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору споживчого кредиту шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») було перераховано грошові кошти. Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28.03.2018. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за договором споживчого кредиту №5827339 від 06.08.2022, у зв`язку з цим у відповідача виникла заборгованість за даним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №5827339 від 06.08.2022 загальна сума заборгованості станом на 17.05.2024 становить 53598,37 грн., з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 34394,37 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги. Стягнення нарахованих процентів за договором про споживчий кредит здійснюється за період з дати укладення договору по дату відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит. Відповідач не спростував розмір нарахованої заборгованості за договором №5827339 про надання споживчого кредиту від 06.08.2022 станом на 17.05.2024 в розмірі 53598,37 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови договору споживчого кредиту №5827339 від 06.08.2022, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 53598,37 грн. за наданим кредитом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне. Так, у позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: 1) копію договору про надання юридичних послуг №22/04/2024 від 22.04.2024; 2) копію довіреності від 24.04.2024; 3) детальний опис робіт (наданих послуг) №5827339 від 17.05.2024. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., тому вказані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved