Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив: стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 58212,54 грн (п`ятдесят вісім тисяч двісті дванадцять гривень 00 копійок), пов`язану з відновлювальним ремонтом автомобіля Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , а також судові витрати, що складаються з витрат у сумі 1700,00 грн, понесених Позивачем для залучення суб`єкта оціночної діяльності ПП «АС-ТЕРРА» для проведення оцінки вартості матеріального збитку та витрат у сумі 2270,00 грн, пов`язаних зі сплатою судового збору. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.03.2019 року о 10 год. 35 хв. в районі буд. 67 по просп. Московському у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Seat Cordoba, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Renault Duster, державний номерний знак: [NUMBER] на синьому фоні, який на праві власності належить Головному управлінню Національної поліції в Харківській області, під керуванням працівника поліції [PERSON] . Матеріальна шкода, завдана власнику Renault Duster (д.н.з. [NUMBER] ) у ДТП за участю Seat Cordoba (д.н. [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , становить 58 212,54 грн (згідно з висновком оцінювача). Під час розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, в Московському районному суді м. Харкова, на підставі постанови судді Задорожної А.М. від 19.12.2019, була проведена судова автотехнічна експертиза. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 332/3085 від 12.02.2020, в даній дорожньо - транспортній ситуації водій автомобіля Seat Cordoba [PERSON] : згідно з пояснень водія автомобіля Renault Duster [PERSON] (автомобіль рухався по трамвайним коліям зустрічного напрямку) повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 11.4, 11.9, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Seat Cordoba [PERSON] визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 11.4, 11.9, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Seat Cordoba [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 11.4, 11.9, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; згідно з пояснень водія автомобіля Seat Cordoba [PERSON] (автомобіль Seat Cordoba рухався по трамвайним коліям попутного напрямку) повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Під час складання адміністративних матеріалів були встановлені та опитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які пояснили наступне: 1.07.03.2019 приблизно о 10.35, [PERSON] керував автомобілем Renault Duster по просп. Московському в м. Харкові та виїжджав з другорядної дороги біля будинку № 67 в бік центру. Не доїжджаючи до автомобіля Renault Duster, рухався автомобіль ГАЗель в сторону центру, який поморгав світлом, даючи зрозуміти, що пропускає автомобіль Renault Duster. Другий ряд транспортних засобів, який рухався в сторону центру, також зупинився. Впевнившись, що два ряди пропускають автомобіль Renault Duster, водій [PERSON] виїхав вперед на два ряди і зупинився, оскільки чекав можливості повернути ліворуч, не перешкоджаючи руху зі сторони центру в сторону м. Захисників України. Автомобіль Renault Duster пропускали транспортні засоби, які рухались з центру в сторону м. Захисників України, поморгавши дальнім світлом фар. Коли водій автомобіля Renault Duster [PERSON] розпочав рух, то почав удар і автомобіль Renault Duster відкотився приблизно на 1,5м. 2. [PERSON] надав наступні пояснення, що 07.03.2019 приблизно о 10.30, він рухався на автомобілі Audi A 6, реєстраційний номер [NUMBER] зі сторони центра в бік універмагу «Харків». Бачив, що зустрічний потік транспортних засобів зупинився, пропускав автомобіль Renault Duster, який в`їхав на смугу руху автомобіля Audi A6. Автомобіль Renault Duster в`їхав на трамвайні колїі попутного напрямку та зупинився. Автомобіль Seat Cordoba, який рухався по трамвайним коліям зустрічного напрямку на великій швидкості допустив зіткнення з нерухомим автомобілем Renault Duster, після чого автомобіль Seat Cordoba зупинився через 20 м. 3. [PERSON] пояснив, що 07.03.2019 приблизно о 10.30, він знаходився на просп. Московському та став свідком дорожньо-транспортної пригоди. Бачив як автомобіль Renault Duster коричневого кольору виїжджав з вулиці Примерівської з лівим поворотом на просп. Московський. При цьому, транспортні засоби, які рухались в сторону центра в два ряди, пропускали автомобіль Renault Duster, коли він розпочав виїжджати. Зупинились і транспортні засоби, які рухались з центра. По трамвайним коліям, в бік центру, рухався автомобіль Seat Cordoba. Автомобіль Seat Cordoba рухався частково по трамвайній колії зустрічного напрямку, а далі відбулось зіткнення. Автомобіль Seat Cordoba пошкодив передню частину автомобіля Renault Duster, і Seat Cordoba проїхав далі. Після зіткнення автомобіль Renault Duster від`їхав назад. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 по справі № 646/2095/19 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно Відповідача [PERSON] було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 25.11.2021\~представником відповідача\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Чуприною Зинаїдою\~Миколаївною поданий\~відзив на\~позов. Відповідач заперечував проти позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що ГУНП в Харківській області не вчинило належних дій для отримання страхового відшкодування. Транспортні засоби як позивача, так і відповідача були застраховані, а тому, у відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», відшкодування шкоди має здійснювати страховик у межах страхових сум, якщо немає підстав для відмови (ст. 37 Закону). У своєму відзиві послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постановах та зазначив, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються зі страховими, боржником у деліктному зобов`язанні в межах страхової суми виступає страховик завдавача шкоди. В свою чергу, позивачем не надано доказів на вчинення дій з отримання шкоди від ДТП від страхової компанії, отже обрав не вірний спосіб захисту. 06.12.2021 надійшла відповідь на відзив, у якій ГУНП в Харківській області зазначило, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред?явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. Отже, ГУНП в Харківській області вважає, що [PERSON] є належним відповідачем в зазначеній справі. 10.01.2022 від відповідача надійшло заперечення, в якому він не погоджується з правовою позицією позивача, викладеної як в позовній заяві, так і у відповіді на відзив. Зокрема, відповідач вважає, що посилання позивача на ч.2 ст. 1187 ЦК України є неправомірним з огляду на те, що у цій цивільній справі має бути вирішене питання щодо відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП. Відповідач зазначає, що положення ст. 1187 ЦК України є загальною нормою. Натомість положення ст. 1194 ЦК України та положення ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними нормами та мають пріоритет над загальними нормами права. Тому, на думку відповідача, посилання позивача на ч.2 ст.1187 ЦК України є помилковим. Також, відповідач не погоджується з твердженнями позивача, оскільки вони суперечать положенням ст. 1194 ЦК України та судовій практиці. В обґрунтування відповідач посилається на низку рішень Верховного Суду, де зазначено, що у випадках коли, деліктні відносини поєднуються з відносинами обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов?язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. \~ \~ \~ \~17.01.2022 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред?явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. Згідно розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. На виконання вищевказаного розпорядження цивільна справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави та була розподілена на суддю Материнко М.О. Ухвалою від 23.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2023 о 10.00 год. в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, у підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до\~ч.1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ч.4\~ст.77 ЦПК України\~суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що позивач ГУНП в Харківській області є бюджетною організацією, і має на балансі службові автомобілі, які використовуються працівниками ГУНП в Харківській області для виконання службових обов`язків. Автомобіль Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] перебуває на балансі та на праві власності належить ГУНП в Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу номер № [NUMBER] та Актом введення в експлуатацію основних засобів від 17.04.2018. Службовий транспортний засіб Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (на 07.03.2019) був застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8948158. Відповідно до висновку судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 12.02.2020 № 332/3085, призначеної постановою судді Московського районного суду м. Харкова Задорожної А.М. від 19.12.2019 під час розгляду адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України встановлено, що в даній дорожньо - транспортній ситуації дії водія автомобіля Seat Cordoba [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 11.4, 11.9, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля Seat Cordoba [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Під час складання адміністративних матеріалів були опитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які надали пояснення щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілей Renault Duster та Seat Cordoba. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 по справі № 646/2095/19 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч.ч. 6, 7\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність)та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Приватним підприємством «АС-ТЕРРА» складено звіт про вартість матеріального збитку завданого власнику автомобілю Renault Duster реєстраційний номер 210643, який пошкоджено у ДТП, згідно із яким вартість матеріального збитку власнику автомобіля Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] пошкодженого у ДТП становить 58\~212, 54 грн. Відповідно до положень\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Харківській області з заявою про виплату страхового відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, що сталася 07.03.2019 до страхової компанії не зверталось. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закону №1961-IV) метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону). Відповідно до статті 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За приписами пункту 37.1.4 Закону України №1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). У системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону №1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Відповідно до рішення Конституційного Суду від 9.07.2002 №15-рп/2002 кожна особа має вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, а тому така можливість не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Щодо ролі страхової компанії, як суб`єкта цивільно правової відповідальності, то відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відшкодовує шкоду, завдану третім особам у межах страхової суми. Проте згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦКУ, потерпілий має право пред`явити позов як безпосередньо до винної особи, так і до страхової компанії. Вибір належного відповідача є правом позивача. Тобто, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. В пункті\~2\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~6\~від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Верховний Суд (ВС/КЦС у справі № 761/1604/13-ц від 08 серпня 2018 р.) зазначає, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: 1) наявність шкоди (пошкоджено автомобіль Позивача), 2) протиправну поведінку заподіювача шкоди (водій [PERSON] \~порушив п.п. 11.4, 11.9, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України), 3) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину (вина водія та причинний зв`язок встановлено висновком експерта № 332/3085 від 12.02.2020 та поясненнями свідків). Отже, чинним законодавством встановлена презумпція вини особи, яка керує транспортним засобом, і така особа несе обов`язок відшкодувати завдану матеріальну шкоду незалежно від наявності вини у своїх діях. Іншими словами, виходячи із положень частини 5 статті 1187 ЦК, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (в усіх інших випадках така особа відповідає за завдану шкоду в повному обсязі). Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з виникненням спору між Сторонами щодо суб`єкта відповідальності за завдану шкоду, суд доходить до висновку, що відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (ЦКУ), майнова шкода, завдана неправомірними діями або бездіяльністю особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 1188 ЦК України, особа, яка керувала транспортним засобом і завдала шкоду, відповідає за неї незалежно від своєї вини, якщо не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, оскільки [PERSON] є винуватцем дорожньо транспортної пригоди, що підтверджено наданими позивачем доказами - він несе відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Таким чином, ГУНП в Харківській області має повне право вимагати відшкодування шкоди безпосередньо від [PERSON] . Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи». З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. та витрат, пов`язаних із залученням суб`єкта оціночної діяльності ПП «АС-ТЕРРА», відповідно до договору № 185 від 27.05.2021 у сумі 1700,00 грн.

Outcome: approved