Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-03 00:00:00

29 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення несплаченого боргу з аліментів, яка виникла при виконанні виконавчого листа Шосткинського міськрайонного суду від 12.02.2001 року у справі № 2-348/2001 у розмірі 37957,48 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що із досягненням повноліття сина [PERSON] , примусове виконання рішення суду припинено, а державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, проте на день досягнення повноліття сином, у відповідача залишилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 37957,48 грн. Тому позивачка вимушена була звернутися до суду. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, просила про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Відзиву на позов не надав. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке. На підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2002 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебував на виконанні в Шосткинському МВ ДВС Головного управління юстиції в Сумській області. У зв`язку з досягненням дитиною повноліття, примусове виконання рішення суду було припинено, а державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.10.2016 на підставі ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». На день досягнення дитиною повноліття заборгованість по аліментам становить 37957,48 грн. Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо\~розміру заборгованості\~із сплати\~аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. В порядку ст. 195 СК України,\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 3\~ст. 194 СК України\~заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача фактично є дублюванням вищевказаного рішення про стягнення аліментів, адже вказане питання судом було вирішено і саме за цим рішенням аліменти мали стягуватись у визначений СК України період - до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин ухвалення рішення з цього питання за межами ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" вимогам законності та обгрунтованості не відповідає.

Outcome: dismissed