Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

адвокат Коць Є.П. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , а також покласти на відповідача судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка на даний час проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Вказаний шлюб було розірвано 10 вересня 2009 року. У подальшому 19 листопада 2011 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , під час якого у них народилася одна дитина. Зазначає, що з моменту розірвання шлюбу, тобто з 2009 року, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки. Так, він ніяким чином не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами та станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Він взагалі не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Таким чином, відповідач покладених на нього законом батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, а всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно. Звертає увагу на те, що позивач з донькою зареєстровані у [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , навчається в 11-А класі загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів «Лідер». У характеристиці на дитину, виданій вказаним навчальним закладом, немає жодної згадки про участь відповідача у вихованні та навчанні доньки з моменту початку навчання і по даний час, проте вказано, що позивач приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки: відвідує зустрічі з батьками в школі, цікавиться навчальними досягненнями [PERSON] . Вказані обставини також підтверджуються письмовими свідченнями матері позивача [PERSON] та її рідної сестри [PERSON] . Крім цього, станом на 01 жовтня 2023 року розмір заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання доньки становить 136 884,00 грн. 29 вересня 2023 року працівниками відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району Львівської міської ради було здійснено обстеження умов проживання позивача та її доньки за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено належні умови для проживання, виховання та розвитку, про що складено відповідний акт. Так, належно відведена окрема кімната з облаштованим спальним місцем, столом для занять; одяг та взуття по сезону; шкільним приладдям і харчуванням забезпечена. Також встановлено, що за даною адресою також проживає чоловік позивача [PERSON] та донька [PERSON] . Оскільки зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, тому просить позов задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2023 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Чепурнова В.О. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 07 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] - адвоката Коць Єлизавети Павлівни до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Також залучено орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ганька І.І. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті, а також на підставі ч. 5 ст. 19 СК України зобов`язано орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її адвокат Коць Є.П. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. У судове засідання представник органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради як третьої особи не з`явилася, в електронній формі через систему «Електронний суд» подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, підтримує поданий до суду висновок та просить винести законне та обґрунтоване рішення із забезпеченням найкращих інтересів дитини. Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а. с. 8, 9, 10). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2011 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2011 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн щомісячно, починаючи з 22 лютого 2011 року і до досягання донькою повноліття (а. с. 17-18). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Також встановлено, що 19 листопада 2011 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а. с. 10, 19). Як видно з матеріалів справи, позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] (а. с. 21, 22). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 11-А класі Загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів «Лідер» з різними формами навчання. Мама [PERSON] та вітчим [PERSON] приділяють належну увагу навчанню та вихованню доньки: відвідують зустрічі з батьками у школі, цікавляться навчальними досягненнями [PERSON] . Протягом навчання у школі дитина забезпечена усіма необхідним навчальними матеріалами, а також одягом, що стверджується довідкою вказаного закладу від 14 вересня 2023 року № 372 та характеристикою дитини від 15 вересня 2023 року (а. с. 11, 12). З Акту обстеження умов проживання, складеного 29 вересня 2023 року працівниками відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з двох кімнат. Умови проживання належні: квартира після ремонту, є індивідуальне опалення, побутова техніка; житло належно омебльоване; кімнати світлі; прибрані. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови: відведена окрема кімната з облаштованим спальним місцем, столом для занять; одяг і взуття по сезону; шкільним приладдям і харчуванням забезпечена. Стосунки дружні: сім`я разом проводить дозвілля, цього року відпочивали в Закарпатській області, разом сходили на [PERSON] ; дівчатка відвідують мистецькі та спортивні гуртки (а. с. 19). Одночасно з довідки начальника Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції В.Вогар про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 03 жовтня 2023 року № 10668 та розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів перед стягувачем [PERSON] згідно виконавчого листа № 2п-867/11, виданого 29 березня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, станом на 01 жовтня 2023 року становить 136 884,00 грн (а. с. 13, 14-16). Крім цього суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації від 02 січня 2025 року №260001-вих-109 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. 137-141, 142-146). Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що 21 листопада 2024 року на засідання комісії прибула матір дитини [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] на засідання комісії не прибув, хоча про дату, час та місце засідання був належно повідомлений. На засіданні комісії [PERSON] підтвердила свій намір позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , надала пояснення наведені в позовній заяві, додатково пояснила, що батько не спілкується з дитиною з двох річного віку, ніколи не бачив її, він був раніше судимий і наскільки їй відомо він виїхав за кордон ще коли доньці було 5-6 років. Він має велику заборгованість по виплаті аліментів. З малого віку доньку виховує і матеріально забезпечує її теперішній чоловік. Донька є студенткою першого курсу НУ «Львівська політехніка». З матір`ю чоловіка вона не спілкується. Під час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській РА ЛМР [PERSON] надала згоду для заслуховування на засіданні комісії думки неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина повідомила, що є студенткою першого курсу НУ «Львівська політехніка», проживає разом з мамою, батьком [PERSON] та сестрою [PERSON] . Рідного тата не пам`ятає, інформацію про нього вона дізнавалась від мами та маминих родичів. З родичами тата не спілкується, дідо напевно не знає про її існування, баба буває раз в рік вітає її з днем народження, однак це було давно. Надала контактний номер телефону баби [PERSON] (матері [PERSON] ). 21 листопада 2024 року розгляд ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року у справі № 304/2256/23 було відкладено на наступне чергове засідання комісії, для повторного належного повідомлення [PERSON] про необхідність прибути на засідання комісії з питань захисту прав дитини. 05 грудня 2024 року батько дитини на засідання комісії повторно не прибув. Під час телефонної бесіди працівника відділу з бабою [PERSON] (матір`ю [PERSON] ) остання повідомила, що вона з ним не спілкується, він перебуває тривалий час за кордоном, у нього є велика заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки. Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках за доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. Такий правовий висновок неодноразово викладений Верховним Судом у постановах, зокрема, від 07 лютого 2024 року в справі № 455/307/22, провадження №61-16965св23; від 20 березня 2024 року в справі № 204/2097/22, провадження №61-951св24; від 24 жовтня 2024 року у справі № 199/3287/23, провадження №61-8177св24. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо. Як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає, що його слід позбавити батьківських прав відносно останньої. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved