Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

08.01.2025 року позивач ТзОВ "Споживчий Центр" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 05.02.2022 року між ТзОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05.02.2022-100001520, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 10000 грн., на строк 42 днів, зі сплатою відсотків. ТзОВ "Споживчий Центр" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї станом на 18.03.2022 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 10200 грн. з яких: тіло кредиту 10000 грн., відсотки 200 грн. Від виконання своїх зобов`язань по Кредитному договору № 05.02.2022-100001520 від 05.02.2022 року відповідач ухиляється. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "Споживчий Центр" 10200 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив справу слухати за його відсутності (п. 4 прохальної частини позову). Відповідачка до початку судового засідання подала суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати без її участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та за наслідками вирішення справи по суті просить вирішити питання про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору (а.с. 36). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.02.2022 року між ТзОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05.02.2022-100001520, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 10000 грн., на строк 42 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 12-19). Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі (а.с. 20). За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 05.02.2022-100001520 від 05.02.2022 року, у зв`язку з чим у неї станом на 18.03.2022 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 10200 грн. з яких: тіло кредиту 10000 грн., відсотки 200 грн. (а.с. 9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачкою по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТзОВ "Споживчий Центр" є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 05.02.2022-100001520 від 05.02.2022 року в загальній сумі 10200 грн. При вирішенні даного спору суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачкою позову. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті було визнано позов, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182. Згідно з п. 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. З огляду на наведене, суд вважає можливим повернути ТзОВ «Споживчий\~Центр».з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 грн., а інші 50 % судового збору компенсувати за рахунок [PERSON] . На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,\~

Outcome: approved