Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач 1), Корнинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області (далі Відповідач 2) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому вказує, що він та Відповідач 1 є співвласниками в розмірі по 1/2 частці за кожним земельної ділянки площею 4.3193 га, кадастровий номер 1824755400:03:000:0542, яка розташована на території Корнинської селищної ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час у Позивача виникла необхідність у виділенні йому в натурі земельної ділянки, оскільки спільна власність з Відповідачем 1 на вказану земельну ділянку створює для Позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою, у зв`язку з тим, що будь-які дії з приводу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою мають здійснюватися спільно всіма співвласниками, проте Відповідач 1 проживає на території російської федерації та не має бажання розглядати питання про виділ в натурі частки з нерухомого майна, при цьому наявна технічна можливість для виділення Позивачу частки із земельної ділянки. На підставі вищевикладеного, Позивач просить виділити йому у власність, в натурі, земельну ділянку площею 2.1597 га, як 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 4.3193 га, що розташована на території Корнинської селищної ради Житомирського (Попільнянського) району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824755400:03:000:0542. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 10 лютого 2025 року надав до суду клопотання в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач 1 - [PERSON] в\~судові засідання 28 січня 2025 року та 11 лютого 2025 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судових викликів № 288/2406/24/410/25 вих. від 09 січня 2025 року та № 288/2406/24/1436/25 вих. від 29 січня 2025 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач [PERSON] була повідомлена про судові засідання, які відбудуться 28 січня 2025 року о 09.00 годині та 11 лютого 2025 року о 15.30 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представник Відповідача 2 Корнинської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 30 січня 2025 року надав до суду заяву в якій просив розгляд вказаної справи проводити без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи неявку належним чином повідомленого Відповідача 1 в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України визначено, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 квітня 2017 року, спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] є її діти: [PERSON] на 1/2 ідеальну частку спадщини та громадянка Росії [PERSON] на 1/2 ідеальну частку спадщини. Спадщина на яку в указаній \~ \~ \~ \~ частці видано це свідоцтво, складається з: - права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ленінська правда», смт.Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 5.03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі /на місцевості/. Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ленінська правда», смт.Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0131178, виданим Попільнянською районною державною адміністрацією 21 червня 2000 року на підставі рішення Попільнянської районної державної адміністрації № 178 від 20 червня 1997 року, право на який передано 07 липня 2000 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 2000 року. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 ідеальну частину спадщини видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 ідеальну частину спадщини не видавалося. /а.с.7/ Рішенням 31 сесії VІІІ скликання Корнинської селищної ради від 20 червня 2024 року № 858 вирішено надати дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4.3193 га, кадастровий номер 1824755400:03:000:0542 (ділянка на плані № [NUMBER] ), реформованого КСП «Ленінська правда», яка знаходиться за межами смт.Корнин та належить йому на підставі свідоцтва на право спадщини за законом від 07 квітня 2017 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01). Рекомендовано [PERSON] замовити технічну документацію із землеустрою в суб`єкта господарювання, який має сертифікат на проведення землевпорядних робіт та подати її на затвердження ради. /а.с.19-20/ Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 серпня 2024 року, земельній ділянці площею 4.3193 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер - 1824755400:03:000:0542. /а.с.9-18/ Рішенням 32 сесії VІІІ скликання Корнинської селищної ради від 30 серпня 2024 року № 894 вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 4.3193 га, кадастровий номер 1824755400:03:000:0542 з метою передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) [PERSON] , яка знаходиться за межами с-ще Корнин Житомирського району Житомирської області. Передати [PERSON] у власність земельну ділянку (частку (пай) реформованого КСП «Ленінська правда», 1/2 частини ділянки загальною площею 4.3193 га кадастровий номер 1824755400:03:000:0542 з метою передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), яка знаходиться за межами с-ще Корнин Житомирського району Житомирської області. Рекомендовано [PERSON] зареєструвати право власності на земельні ділянки згідно чинного законодавства. /а.с.21-22/ Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 09 вересня 2024 року, за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності в розмірі 1/2 частки на земельну ділянку площею 4.3193 га, кадастровий номер 1824755400:03:000:0542. /а.с.8/ За змістом статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить виділити йому у власність, в натурі, 1/2 частку земельної ділянки з тих підстав, що вони з Відповідачем 1 в порядку спадкування після смерті матері є співвласниками земельної ділянки, проте Відповідач 1 не бажає оформляти свої спадкові права, щодо даної земельної ділянки, що створює для Позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою. Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є\~річ,\~яку можна\~поділити без\~втрати її\~цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до статті 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року, в справі № 6-12цс13 визначено, що кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 88 ЗК України, \~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Вищенаведене кореспондується з нормами статті 358 ЦК України, якою визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до статті 126 того ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Оскільки Позивач є співвласником земельної ділянки, а Відповідач 1 не бажає оформляти свої спадкові права на ділянку, що є перешкодою для Позивача у володіння та користуванні належним йому майном, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та виділення Позивачу в натурі, у приватну власність однієї другої частини земельної ділянки, співвласником якої він являється. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач в поданій позовній заяві просить судові витрати віднести на свій рахунок, в зв`язку з чим суд не здійснює їх подальший розподіл.

Outcome: approved