Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернувся в суд з позовом до відповідача Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, до якого входить 1/3 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На час смерті спадкодавиці разом з нею проживав позивач з матір`ю [PERSON] . Син спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] , тому позивач допускається до спадкування частки майна, яке б належало його батьку, якби той був живий на час смерті [PERSON] . Тобто, позивач [PERSON] успадкував спадкове майно в розмірі 1/3 частки. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим Зубрецькою сільською радою від 22 червня 1998 року, зареєстрованим в реєстрі за № 19. Спадкове майно складається із 1/3 частки, належну їй як члену колгоспного двору вказаного вище будинку. Позивач вступив у фактичне володіння та управління будинком, проте не може оформити своїх спадкових прав в нотаріальній конторі, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Після смерті баби та матері позивач одноособово володіє житловим будинком по [ADDRESS] . При цьому, позивач не має можливості у позасудовому порядку зареєструвати право власності на належну йому 1/3 частку в домоволодінні як члену колишнього колгоспного двору, оскільки відсутні документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку. З урахуванням викладеного позивач просить суд: - визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності 1/3 частку житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності 1/3 частку житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 30 жовтня 2024 року за клопотанням представника позивача, адвоката Оринник Н.С. у строк до 14 листопада 2024 року витребувано у Бучацькій державній нотаріальній конторі інформацію: - чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ? Якщо така справа заводилась, витребувати її завірену копію. - чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ? Якщо така справа заводилась, витребувати її завірену копію. 14 листопада 2024 року до Бучацького районного суду Тернопільської області завідувачем Бучацької державної нотаріальної контори Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович Л.В., на виконання ухвали суду від 30 жовтня 2024 року, надано інформацію про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , Бучацькою державною нотаріальною конторою не заводилась. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , Бучацькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №752/2000 від 01 грудня 2000 року, яка зберігається в Тернопільському державному нотаріальному архіві. Відповідно до ухвали суду від 14 листопада 2024 року за клопотанням представника позивача, адвоката Оринник Н.С. витребувано із Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 752/2000 від 01 грудня 2000 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . 10 січня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, на виконання ухвали суду від 14 листопада 2024 року, надано копію спадкової справи № 752/2000, заведеної Бучацькою державною нотаріальною конторою 22 вересня 2000 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Оринник Н.С. в судове засідання не прибула, проте у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак згідно поданого відзиву на заяву вказав, що при прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 1966 року сільською радою села Зубрець Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] , в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». З архівної довідки № 645/04-15 від 26 серпня 2024 року, виданої Державним архівом Тернопільської області Тернопільської обласної військової адміністрації, слідує, що у документах архівного фонду Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної адміністрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в метричній книзі про народження, смерть і шлюб села Зубрець Бучацького району за 1885-1938 роки є відомості, що [PERSON] , греко-католицького віросповідання, народився [INFO] , хрещений [INFO] в с. Зубрець Бучацького району, сучасного Тернопільського району Тернопільської області. Батько: [PERSON] (так у документі), син [PERSON] і [PERSON] , та мати: [PERSON] , дочка [PERSON] і [PERSON] . Номер метричного запису - 25. Як слідує з інформації № 162/35.12.1-07.4 від 29 червня 2024 року, наданої Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит адвоката Оринник Н.С., у відділі наявний актовий запис про смерть №16 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , складений 27 червня 1987 року виконавчим комітетом Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області. За даними погосподарської книги Зубрецької сільської ради за 1986-1989 роки, членами домогосподарства, який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онуки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як слідує з інформації № 116/35.12.1-07.4 від 29 червня 2024 року, наданої Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит адвоката Оринник Н.С., у відділі наявний актовий запис: про смерть №6 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , складений 18 квітня 1991 року виконавчим комітетом Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Згідно довідки № 147 від 21 серпня 2024 року, виданої Зубрецьким старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року, дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом із головою домогосподарства [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року, у вищевказаному житловому будинку проживали та перебували на реєстраційному обліку: невістка [PERSON] , 1941 року народження, та онук [PERSON] , 1966 року народження. Після смерті [PERSON] , тобто після [INFO] , фактично вступила в управляння спадковим майном її невістка [PERSON] . За даними довідки № 03-15/1179 від 20 травня 2024 року Бучацької міської ради Тернопільської області, у Зубрецькому старостинському окрузі відсутні записи про складення заповіту від імені [PERSON] . У будинкових книгах прописки громадян Зубрецької сільської ради (книга 6, арк.4) є відомості про те, що [PERSON] зареєстрована у с. Зубрець 04 березня 1994 року. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 78694613, сформованої Бучацькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області 10 жовтня 2024 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За даними погосподарської книги Зубрецької сільської ради за 1991-1995 роки, членами домогосподарства, який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, згідно довідки № 148, виданої 21 серпня 2024 року Зубрецьким старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом із головою домогосподарства [PERSON] , станом на 15 квітня 1991 року, у вищевказаному житловому будинку проживали та перебували на реєстраційному обліку: [PERSON] , 1941 р.н. - невістка; [PERSON] , 1966 р.н. - онук. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 1999 року Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області. У відповідності із витягу з рішення № 57 сьомої сесії двадцять другого скликання Зубрецької сільської ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 29 січня 1997 року [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,25 га; для ведення особистого підсобного господарства - 0,60 га. За життя, 22 червня 1998 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Зубрецької сільської ради Бучацького району, за реєстровим № 19, згідно якого все своє майно, в тому числі житловий і господарський будинки і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, заповіла сину [PERSON] . Згідно довідки № 146 від 21 серпня 2024 року, виданої Зубрецьким старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] станом на 15 лютого 1999 року, у вищевказаному житловому будинку проживали та перебували на реєстраційному обліку: син [PERSON] , 1966 року народження; невістка [PERSON] , 1970 року народження, та онука [PERSON] , 1994 року народження. За наявними відомостями від імені [PERSON] складався та посвідчувався заповіт Зубрецькою сільською радою 22 червня 1998 року, який зареєстрований в реєстрі за № 19. Після смерті [PERSON] , тобто після 15 лютого 1999 року фактично вступив в управляння спадковим майном її син [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 752 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області на виконання ухвали суду від 14 листопада 2024 року, вбачається, що така заведена Бучацькою державною нотаріальною конторою, 22 вересня 2000 року на підставі заяви № 775 [PERSON] від 22 вересня 2000 року про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців у [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не встановлено. 22 вересня 2000 року завідувачем Бучацької ДНК Зелінським І.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Зубрець» розміром 1,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належне спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату серії ТР № 0266886, виданого Бучацькою райдержадміністраціє 26 грудня 1997 року. Як слідує з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 24 квітня 2024 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Є-КОНСТАКШН», житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , споруджений у 1974 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа основи (забудови) 113,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», стодоли літ. «В», хліва літ. «Г», курятника літ. «Д», хліва літ. «Е», стодоли літ. «Є». Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванів Л.І. № 50/01-24 від 12 березня 2024 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , нотаріус не має можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями ст. ст. 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося ст. 563 ЦК УРСР. Так, згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Подібні правовідносини проаналізовані Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. За наявними у справі матеріалами встановлено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] належало до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була [PERSON] , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала разом з невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] (у відповідності довідки № 148 від 21 серпня 2024 року, виданої Зубрецьким старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області). Виходячи з рівності часток усіх членів двору, вказаний вище житловий будинок належав кожному із них ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №78694613 від 10 жовтня 2024 року, наданої Бучацькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області, інформація стосовно [PERSON] , померлої [INFO] , в реєстрі відсутня. Встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом майна покійної [PERSON] , який прийняв у встановленому законом порядку спадщину, є [PERSON] , онук [PERSON] та син [PERSON] , який має право на спадкування як спадкоємець першої черги за законом, так як на час відкриття спадщини не було в живих його батька, сина [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, а саме на 1/3 частку житлового будинку, належну їй як члену колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець, в користь якого було посвідченого заповіт Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області за № 19 від 22 червня 1998 року, оскільки проживав із спадкодавцем на момент смерті (у відповідності до довідки № 146 від 21 серпня 2024 року, виданої Зубрецьким старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області). Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок позивач [PERSON] не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванів Л.І. № 50/01-24 від 12 березня 2024 року. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , як спадкоємця майна померлих членів колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, оскільки вищезазначений житловий будинок належав колгоспному двору, членом якого був, зокрема і позивач [PERSON] , останньому у відповідності до вимог ст. 120 ЦК УРСР належить 1/3 частка вказаного житлового будинку, яку він не втратив, однак позбавлений можливості реалізувати свої права на реєстрацію права власності, у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких, проводиться державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок, документів на підтвердження права власності на земельну ділянку під ним, та документу, що підтверджує присвоєння йому адреси. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що порушене право [PERSON] на користування, володіння та розпорядження своїм нерухомим майном підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на 1/3 частину житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. На підставі наведеного,

Outcome: approved