Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В обгрунтування доводів вказує, що у житловому будинку [ADDRESS] проживала її мама [PERSON] (померла [INFO] ). На день смерті мами в даному житловому будинку проживала позивач та її син. Вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами у [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом в нотаріальній конторі неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд своєю ухвалою від 03.01.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2025 року. 03 січня 2025 року направлено судовий запит державному нотаріусу Свалявської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання інформації про наявність або відсутність заяв про прийняття спадщини за померлою [PERSON] , яка померла [INFO] та запит начальнику відділу "Центр надання адміністративних послуг" Свалявської міської ради Закарпатської області про надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 13.05.2024 року. Розгляд справи призначено на 09:00 годину 12.02.2025 року. Позивач подала до суду заяву (вх.№717) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті мами підтримує, просить задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№10089). Представник відповідача Скрипинець М.В., яка діє в інтересах Свалявської міської ради Закарпатської області подала до суду заяву (вх.№130) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської міської ради Закарпатської області. Відзив щодо позову не подано, заперечень, що спростовують позовні вимоги не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд без участі сторін за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , запис №246 від 07.12.2007 року - [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] ; згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , відповідний актовий запис №129 від 14.05.2024 року - [PERSON] (мама позивача) померла [INFO] (а.с. 9,10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ч.2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 - 1265 ЦК України; ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Суд встановив, що позивач [PERSON] , [INFO] (позивач) є донькою померлих (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідний актовий запис №45 від 30.09.1968 року; копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , запис №54 від 15.04.2004 року після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] "; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року про встановлення факту родинних відносин, яким встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6-8). При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята після 01 січня 2004 року, застосувуються норми ЦК 2003 року. До часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР визначено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу БТІ при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих, складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Судом досліджено: копія договору-купівлі продажу від 05.09.1978 року, посвідченого Свалявською ДНК за реєстровим №2620, копія договору купівлі-продажу від 24.05.1974 року, посвідченого Свалявською ДНК за реєстровим №1442; копія довідки-характеристика №140 від 26.11.2024 року, виданої ФОП [PERSON] видана [PERSON] для вчинення нотаріальних дій, згідно якої житловий будинок зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №886, [PERSON] належить 3/12 частини житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1974 року, посвідченого Свалявською ДНК за реєстровим №1442, [PERSON] належить 9/12 частини житлового будинку на підставі договорів купівлі-продажу від 24.05.1974 року та 05.09.1978 року, посвідчених Свалявською ДНК за реєстровими №1442 та №2620; копія повідомлення №02-16/4886 від 28.11.2024 року в.о Свалявського міського голови Скрипинець М., згідно якого за обліковими даними Свалявської міської ради за дворогосподарством за адресою [ADDRESS] зареєстровано на праві користування земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка у приватну власність не передавалася; копія технічного паспорту № 292 року із схемою розташування будівель та споруд, планом будинку садибного типу, експлікацією приміщень будинку садибного типу, журналом зовнішнім обмірів, характеристикою від 26.11.2024 року; копія довідки № 146, виготовленої ФОП [PERSON] від 16.12.2024 року, згідно якої інвентаризаційна вартість житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами становить 98890 грн.; копія повідомлення в.о начальника відділу "Центр надання адміністративних послуг", згідно якого за даними реєстру центру територіальної громади ДМС України [PERSON] , яка померла [INFO] (а/з про смерть №29 від 14.05.2024 року) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою разом з нею значились зареєстрованими: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до повідомлення, наданого на судовий запит державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вих. №32/01-16 від 10.01.2024 року (вх. №169) згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79679633 спадкова справа за померлою [PERSON] , яка померла [INFO] не заведена. Оцінивши встановлені та перевірені у судовому засіданні докази, враховуючи обставини справи, на які позивач послалася як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та підставними. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи, що позивач має право на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] (матері), що відповідачем Свалявською міською радою заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги не подано, що визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Суд не вирішує питання про судові витрати у відповідності ст.141 ЦПК України. Статтею 129-1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved