Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області. В обґрунтування заяви зазначив, що в 1979 році він був прийнятий на роботу до Ленсовхозу імені Дзержинського Першотравневого району Донецької області на посаду робітника 2-го відділу. Трудова книжка серії [NUMBER] видана на ім`я [PERSON] була заведена 10.07.1979 року працівником відділу кадрів. Заявник зазначає, що звернувшись до Головного управління пенсійного фонду України в Київській області з метою оформлення та призначення пенсії за віком, отримав відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки на титульній сторінці трудової книжки нечитабельна печатка. З урахуванням викладеного заявник просить: встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] від 10.07.1979 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В останнє судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, звернувся на адресу суду з заявою про можливість розгляду справи за його відсутності, згідно якої просив заяву задовольнити (а.с.23). Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області до суду до суду також не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена (а.с.27), про причини не явки суду не повідомив. Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, заявник звернувся із заявою про слухання справи за його відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з викладеним та з урахуванням поданих заяв від заявника та заінтересованої особи, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані заявником на підтвердження обставин зазначених в заяві, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Звертаючись до суду з заявою про становлення факту належності трудової книжки, заявник зазначив, що отримав відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки на титульній сторінці трудової книжки нечитабельна печатка. З урахуванням викладеного заявник просить: встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] від 10.07.1979 року. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Згідно трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , містяться наступні відомості: освіта: 10 класів. Професія: робітник. Дата заповнення 10.07.1979 року. В перше прийнятий на роботу 04.07.1979 року згідно наказу 86-к, 23.10.1979 року звільнений у зв`язку з проходженням військової служби в Армії наказ 137-к. Наступний запис зроблено 25.01.1983 року про прийняття на роботу учнем оператора станків ЧПУ в цех № 30 наказ 183 від 27.01.1983 року. Слід зазначити, що в трудовій книжці міститься відмітка про те, що дату народження було змінено на підставі паспорта [NUMBER] виданого 24.06.1997 року. Останній запис в трудовій книжці зроблено 20.05.2024 року прийнятий на посаду охоронника наказ № 1 від 17.05.2024 року (а.с.10-12). Судом досліджується рішення про відмову у призначенні пенсії від 26.09.2024 року № 156050024985 про відмову у призначенні пенсії за віком [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення зазначено: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи за записами трудової книжки [NUMBER] від 10.07.1979, оскільки на титульній сторінці трудової книжки нечитабельна печатка. З урахуванням викладеного прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу (а.с.14-15). Згідно форми РС-право стаж для розрахунку права [PERSON] , зазначені наступні періоди 01.11.1979 року військова служби 2 роки 11 місяців 29 днів. Наступний період 01.01.1999 року 4 роки (а.с.16). Отже, встановлено, що до довідки форми РС-право не зараховані роки працевлаштування заявника, які вказані у трудовій книжці в період з 04.07.1979 року по 23.10.1979 року та з 25.01.1983 року по 1999 рік. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. У ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією паспорта, що зазначено на останній сторінці трудової книжки. Належність трудової книжки заявника підтверджено зокрема, рішенням про відмову у призначенні пенсії. Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки, а також з огляду на наведене, судом може бути встановлено факт перебування у трудових відносинах, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Зібрані у справі докази письмові документи та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності трудової книжки та факту перебування у трудових відносинах, оскільки встановлення цих фактів необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії та останній позбавлений можливості підтвердити вказане в інший спосіб. Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а факт перебування заявника у трудових відносинах є необхідним для нарахування йому трудового стажу; вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними і підтвердженими доказами, та такими, що спрямовані на створення умов для конституційного права заявника на соціальний захист, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved