Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, в обґрунтування якої зазначила, що 24.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 3420048, підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними усовами та йому була нада вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі встановленому Договором. Станом на день подачі позовної заяви строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, процети за користування коштами не сплачує. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на суму зазначену у договорі. 16.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №16/12-2021-43 від Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 3420048 від 24.06.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. 10.03.2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитами до позичальників, в тому числі за договором № 3420048 від 24.06.2021 року. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3420048 від 24.06.2021року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3420048 від 24.06.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку, становить 32360,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 4000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 27200,00 грн.; заборгованість за комісіями 1160,00 грн. Враховуючи викладене позивач просить: стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 3420048 від 24.06.2021 року, в сумі: 32360,00 гривень, на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», та стягнути з Відповідача: [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 9000 гривень, на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Ухвалою від судді Рахівського районного суду Закарпатської області справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу на підставі поданих доказів, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, за допомогою розміщення оголошень на сайті суду та надсилання останньому смс повідомлень. Відзиву, заяв та клопотань від [PERSON] до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному\~статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до\~ст.\~247 ЦПК України\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3420048 на суму 4000 гривень строком до 04.07.2021 та останній зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця. З платіжного доручення № 49589429 від 24.06.2021 вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти [PERSON] згідно договору № 3420048. 16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладений договір відступлення прав вимоги № 16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору відступлення містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 3420048, розмір якої становить 18360.00 грн. та складається із: 4000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 13200,00 грн. заборгованість по процентам, 1160,00 грн. - заборгованість по комісії. 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений договір відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору відступлення містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 3420048, розмір якої становить 32360,00 грн. та складається із: 4000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 27200,00 грн. заборгованість по процентам, 1160,00 грн. - заборгованість по комісії. В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором № 3420048 від 24.06.2021, не сплатив. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як встановлено матеріалами справи, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору № 3420048 від 24.06.2021 виникла заборгованість на загальну суму 32360,00 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість по основному боргу, 27200,00 грн. - заборгованість по відсоткам, 1160,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 509-510, 514, 525-526, 530, 610, 625, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved