Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, пояснень третіх осіб [PERSON] звернувся із позовною заявою до ТОВ Фінансова компанія «Кредит Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтував тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис № 4539 від 22.05.2021 року про стягнення з нього заборгованості в сумі 16 255,00 грн. за кредитним договором № 02546-12/2019 від 05.12.2019 року, що укладений між ним та ТОВ «ФК «Інвеструм» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит Капітал»). Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних причин:\~кредитний договір, за яким можливе стягнення боргу на підставі виконавчого нотаріуса, повинен бути нотаріально посвідченим; позивач не укладав кредитний договір; сума боргу не є безспірною; розрахунок заборгованості здійснено невірно; виконавчий напис вчинений нотаріусом без підтверджуючих документів та без доказів направлення йому повідомлення про вчинення виконавчого напису. \~Виходячи з наведених обставин, позивач просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Треті особи приватний виконавець Роман Р.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. пояснень щодо позову не надали. Заяви ( клопотання) учасників справи Позивач в позовній заяві просив вжити заходи забезпечення позову, а саме: зупинити стягнення на підставі виконавчого документа №4539 від 22.05.2021 року, який вчинений приватним Київського міського нотаріального Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 16255,00 грн. за кредитним договором №02546-12/2019 ввід 05.12.2019 року та плати за вчинення виконавчого напису. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Данич О.Ф. № 4539 від 22.05.2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 16255,00 грн., що здійснюється в межах виконавчого провадження №67823939, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М.. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК)), в судові засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №453, згідно з яким на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06 1999 № 1172, звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №02546-12/2019 від 05.12.2019, укладеним з ТОВ «ФК «Інвеструм» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»). Сума заборгованості становить 16 255,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5255,00 грн.; простроченої заборгованості за пенею (нараховано з 04.01.2020 року до 11.03.2020 року) становить 6000,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 17185,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хриптою О.О. від 09.12.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису (ВП № 67823939). Згідно із постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. від 03.10.2023 в даному виконавчому провадженні приватного виконавця Хрипту О.О. заміщено на приватного виконавця Романа Р.М. Оцінка суду. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості, стягнення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса. В ситуації, що розглядається позивач не погодився із існуванням такої заборгованості і відповідно обґрунтованістю вчинення виконавчого напису нотаріуса. Суд звертає увагу, що за загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України(даліЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-12(далі Закон від 2 вересня 1993 року № 3425-12)). З іншої сторони, відповідно до статті 18\~ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-12(далі Закон від 2 вересня 1993 року № 3425-12) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 ). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). В даній ситуації при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог Суд враховує висновки Верховного Суду при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року по справі № 357/12818/17 (провадження № 61-44380св18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс 18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Також Верховний Суд у своїй постанові від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18) звернув увагу на те, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Так само і в даній ситуації укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статей12,81\~ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги, підтверджували нотаріальне посвідчення кредитного договору, існування безспірної заборгованості, надсилання боржнику відповідної вимоги. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача, у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанцій АБ «КБ «Приватбанк» від 21.10.2024 року позивачем було сплачено 1816,8 гривень судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved