Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

В інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дитини, її вихованням та доглядом не займаються не створюють належних умов проживання, мати зловживає алкогольними напоями та тютюновими виробами. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах служби у справах дітей Кодимської міської ради з 14.11.2018 року відповідно до наказу № 86-2018 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах». На даний час сім`я перебуває на обліку, як така, що потрапила в складні життєві обставини та з 26.09.2023 року знаходиться під соціальним супроводом. 07.10.2024 року малолітня [PERSON] написала заяву до служби у справах дітей, в якій просить відібрати її у батьків, оскільки проживати разом з батьками не має бажання, батьки вживають алкогольні напої та кричать на неї. 10.10.2024 року органом опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було прийняте рішення про доцільність відібрання у [PERSON] та [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. У зв`язку з чим та з метою захисту інтересів малолітньої дитини орган опіки та піклування пред`явив до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить відібрати у батьків [PERSON] та [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав з передачею малолітньої органу опіки та піклування Кодимської міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. 18.11.2024 року ухвалою суду (а.с.54-55) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Одночасно роз`яснено відповідачам їх право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали надіслано сторонам у відповідності до ч.2 ст. 190 ЦПК України, зокрема відповідачам разом із копіями позовної заяви та доданих до неї документів, та отримані ними у порядку встановленому пунктом 1 ч.6 ст. 272 ЦПК України, а саме: відповідачем [PERSON] 26.11.2024 року, про що свідчить поштове повідомлення № 0690272674341 про вручення рекомендованого відправлення № 0610209153362 (а.с.64); а відповідачем [PERSON] 28.11.2024 року за адресою свого фактичного проживання було отримано лише копію ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштове повідомлення № 0690272675909 про вручення рекомендованого відправлення № 0610209155080 (а.с.65), а 16.12.2024 року безпосередньо в суді нею було отримано копіями позовної заяви та доданих до неї документів, про що свідчить відповідна розписка (а.с.69), оскільки останні надсилалися судом на адресу її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за довідкою № К1-253195-ю/о від 04.11.2024 року (а.с.52), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, рекомендованим поштовим відправленням № 0610209154091, яке 30.11.2024 року було повернуте поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. У встановлений судом строк відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами учасника справи, а саме відзив на позовну заяву (відзив) не подали. 08.01.2025\~року ухвалою\~суду у даній справі закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 09.01.2025 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу. Окрім того суд додатково повідомив орган опіки та піклування у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом вручення судової повістки його представнику, про що свідчить відповідна розписка від 09.01.2025 року про вручення судової повістки. При цьому, 06.02.2025 року представник органу опіки та піклування подав до суду клопотання від 05.02.2025 року №19-01-17/40 про проведення судового засідання за відсутності представника позивача. Малолітня [PERSON] , в інтересах якої орган опіки та піклування пред`явив позов, яка разом зі своїм патронатним вихователем [PERSON] брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із приміщення Балтського районного суду Одеської області, зазначила, що дійсно без жодного тиску на неї подала заяву (а.с.42) і викладенні у ній обставини відповідають дійсності. Також на уточнююче запитання суду відповіла, що їй краще проживати разом із патронатним вихователем, а ніж зі своїми батьками, які не приділяли їй уваги і піклування та не забезпечували їй умов для належного проживання. При цьому, зазначила, що раніше взаємовідносини з батьками були інші, але у певний момент настала байдужість з їх сторони, проте назвати причини такого ставлення до неї не змогла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону зазначений ним у поданій до суду заяві від 16.12.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.73), про що свідчить довідка від 09.01.2025 року про доставку SMS. При цьому, 06.02.2025 року відповідач подав до суду письмову заяву від 06.02.2025 року про проведення засідання у справі за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання їй судової повістки на номер її телефону зазначений нею у поданій до суду заяві від 16.12.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.71), про що свідчить довідка від 09.01.2025 року про доставку SMS. При цьому, 06.02.2025 року про проведення засідання у справі за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши малолітню дитину, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , повторно виданого Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 05.08.2023 року (а.с.11). 14.11.2018 року малолітня [PERSON] , [INFO] , яка на той час мала прізвище « [PERSON] » була серед дітей, яких взяли на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджує копія наказу № 86-2018 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» (а.с.41). В період часу з 2018 року ситуація з дітьми в сім`ї відповідачів [PERSON] та [PERSON] була неодноразово предметом розгляду на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей, про що свідчать копії витягів з протоколів відповідних засідань від 30.11.2018 року, 21.12.2018 року, 27.07.2023 року і 08.10.2024 року (а.с.21-31). Окрім того в згаданий період комісіями у складі працівників служби у справах дітей, служби соціальної допомоги та сектору ювенальної превенції були проведенні численні обстеження побутових умов проживання сім`ї відповідачів [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать копії відповідних актів (а.с.33-38) від 23.09.2018 року (побутові умови були належні, а взаємовідносини у сім`ї були хороші), 01.03.2019 року (побутові умови були належні, але наслідком взаємовідносини у сім`ї стало те, що в період листопаду-грудня 2018 року діти були вилучені із сім`ї рішенням виконавчого комітету Загнітківської сільської ради), 12.07.2023 року (побутові умови були вже належні, бо не відповідали санітарно-гігієнічним нормам, а мати вже почала неналежним чином виконувати свої батьківські обов`язки, бо не створювала для дітей належні умови проживання, виховання, інколи зловживала алкогольними напоями, не готувала дітей до самостійного життя), 17.10.2023 року (побутові умови були задовільні, але не відповідали санітарно-гігієнічним нормам, при цьому батьки зловживають алкогольними напоями та не створюють належних умов для проживання і не готують дітей до самостійного життя, а мати залишає місце проживання і дітей на батька, який встановив батьківство щодо них через орган ДРАЦС, але не завжди має на них належний вплив, хоча намагається забезпечити їх необхідними продуктами харчування), 21.12.2023 року (побутові умови не відповідали санітарно-гігієнічним нормам, але батьки не створюють належних умов для проживання, а мати інколи вживає алкогольні напої, не завжди виконує батьківські обов`язки та приділяє увагу своїм дітям, не контролює навчальний процес) і 10.06.2024 року (побутові умови відносно належні, але батьки не створюють належних умов для проживання, а мати інколи вживає алкогольні напої, не завжди виконує батьківські обов`язки та приділяє увагу своїм дітям). Суд відзначає, що вище вказані копії витягів з протоколів засідань комісії з питань захисту прав дитини та актів обстеження побутових умов проживання сім`ї підтверджують відомості повідомленні суду самою малолітньою [PERSON] в судовому засіданні, що позитивна атмосфера у сім`ї з часом змінилась на негативну. Відповідно до довідки № 982 від 07.10.2024 року (а.с.12) малолітня [PERSON] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. Відповідно до довідки № 977 від 07.10.2024 року (а.с.13) відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , його сім`я складається: син: [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , співмешканка [PERSON] , [INFO] , пасинок [PERSON] , 2003 р.н. Відповідно до довідки № 978 і № 979 від 07.10.2024 року (а.с.14-15) відповідач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання, її сім`я складається: син: [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , співмешканець [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , 2003 р.н. Відповідно до копії характеристики на ученицю 7 класу Загнітківського ліцею [PERSON] , [INFO] (а.с.16), остання навчається в ліцеї з першого класу, несистематично виконує домашні завдання, часто пропускає навчальні заняття через хворобу, зовні буває неохайна, інколи ходить у брудному взутті, несвіжому одязі, мати недостатньо приділяє уваги вихованню доньки. Відповідно до характеристики (а.с.17), виданою старостою с. Загнітків, відповідач [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, є часті випадки відсутності матері вдома, вживає спиртні напої, не працює (трапляються часткові заробітки). Відповідно до характеристики (а.с.18), виданою старостою с. Загнітків, відповідач [PERSON] працевлаштувався у філію ТОВ «Зернятко-Південь», неодноразово приймав участь в благоустрою села, останнім часом трапляються випадки зловживання спиртних напоїв, поступали скарги на предмет порушення громадського порядку та вчинення фактів домашнього насильства. Згідно змісту копії інформації наданої КУ «Центр надання соціальних послуг» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 07.10.2024 року №725 (а.с.19), сім`я відповідача [PERSON] перебуває на обліку як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах та отримує відповідно до Договору про надання соціальних послуг від 25.06.2023 року наступні соціальні послуги: соціальний супровід, консультування, соціальна профілактика, інформування. За результатами соціального супроводу можна зробити висновок, що сім`я наявність проблем усвідомлює, але до рекомендацій прислуховується частково. Відповідно до повідомлення ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 07.10.2024 року до Служби у справах дітей Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (а.с.20), 05.10.2024 року до цього органу поліції надійшло повідомлення старости с. Загнітків про те, що до неї звернулась малолітня [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що відносно неї зі сторони батьків здійснюється психологічний тиск, через що вона не має бажання проживати разом із ними та попросила влаштувати її до іншої сім`ї, внаслідок чого проведеною перевіркою було встановлено обставини, які підлягають вивченню в рамках компетенції службою у справах дітей. 10.10.2024 року виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було прийнято рішення № 1098 (а.с.39) про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків та затверджено висновок (а.с.40) про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без їх позбавлення батьківських прав. Відповідно до розпорядження Подільської районної державної адміністрації від 21.10.2024 року № 186/24, малолітню [PERSON] з 22.10.2024 року влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , строком на три місяці. Нормативно-правове застосування: У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 зазначеного Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до абзацу першого ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених\~пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. В свою чергу пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України передбачено підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: -\~ухиляються від\~виконання своїх\~обов`язків щодо\~виховання дитини\~та/або\~забезпечення здобуття\~нею повної\~загальної середньої\~освіти; - жорстоко поводяться\~з дитиною; - є хронічними\~алкоголіками або\~наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Водночас із\~цим,\~згідно ч.2\~ст.\~14\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~26\~квітня 2001\~року №\~2402-III, під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. У відповідності до ч.1-2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Висновки суду Суд вважає, що поведінка та спосіб життя відповідачів вказує на їх ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої [PERSON] , а залишення останньої з відповідачами є небезпечним для її морального виховання, тому відібрання малолітньої [PERSON] у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав є обґрунтованим та виправданим в інтересах дітей. Ураховуючи вищевикладене та визнання позову відповідачами, суд дійшов до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Водночас із цим вимога щодо передачі малолітньої дитини органу опіки та піклування Кодимської міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання не підлягає вирішенню судом в рамках даного позову, оскільки саме рішення суду про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили стане підставою для здійснення відповідних дій в порядку виконання адміністративних процедур компетентними органами відповідно до своїх повноважень Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00).\~Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). - щодо судових витрат Згідно ч.2 ст. 4 та ч.3\~і 7\~ст.\~6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, за вимогами немайнового характеру про відібрання дітей підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1211,20 грн. При цьому, позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі\~пункту 14\~ч.2\~ст.\~3\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, то пропорційному стягненню з них в дохід держави підлягає 50 відсотків судового збору за подання до суду позовної заяви, тобто по 605,60 грн з кожного.

Outcome: approved