Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-09 00:00:00

02.06.2021 року представник позивача Харківської міської радизвернувся до суду з позовом до відповідачів Чепуштанова Ю.В., [PERSON] , і просить суд стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 285823, 06 грн.; стягнути з [PERSON] на корить Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 285823, 06 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4287,34 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4287,34 грн. В подальшому, позивачем зменшені позовні вимоги, в яких позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 209 474, 34 грн.; стягнути з [PERSON] на корить Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 209 005, 67 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3 142,12 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3 135,09 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Харківською міською радою відповідно до ст. 189 ЗК України здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства. Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.05.2021 року №258052748 право власності на нежитлову будівлю літ «А-2» загальною площею 778 кв.м. по [ADDRESS] зареєстровано наступним чином: 1/2 з 21.02.2018 - за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2018 № 417; 1/2 з 20.02.2018 - за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2018 року №395. Здійсненими заходами самоврядного контролю встановлено, що нежитлова будівля літ. «А-2» розташована на земельній ділянці площею 0,0628 га (кадастровий номер 6310137900:01:001:0031) по [ADDRESS] та використовується [PERSON] та [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ «А-2». Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 року № НВ-0005907302020 земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031 сформована як об`єкт цивільних прав 09.04.2019; площа земельної ділянки 0,0628 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) (код ЦВПЗ -03.10); вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» (адміністративна). Заходами самоврядного контролю встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21.02.2018 року по теперішній час використовують земельну ділянку (кадастровий номер 6310137900:01:001:0031) площею 0,0628 га по [ADDRESS] без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗК України. Згідно вказаного витягу з Державного земельного кадастру речові права на зазначену земельну ділянку за [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031 та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 ЗК України, земельна ділянка площею 0,0628 га по [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Таким чином, у період з 21.02.2018 року по 30.04.2021 року земельна ділянка площею 0,0628 га (кадастровий номер 6310137900:01:001:0031) по [ADDRESS] використовувалася [PERSON] та [PERSON] без документів, що посвідчують право власності або право користування нею. Проте, оскільки земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі (сформована, як об`єкт цивільних прав) 09.04.2019, то періодом за який розраховується міською радою стягнення з [PERSON] та [PERSON] за використання вказаної земельної ділянки є період з 01.05.2019 року по 30.04.2021 року. Розрахунок розміру безпідставно збережених [PERSON] та [PERSON] коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0628 га (кадастровий номер 6310137900:01:001:0031) від 15.04.2019 року №722/0/45-19, від 30.10.2020 № 6043, виданих Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Отже стягнення розраховано за період з 01.05.2019 по 30.04.2021, проте стягнення проводиться за 23 місяці, оскільки за березень 2020 року нарахування безпідставно збережених коштів міською радою не здійснюється з огляду на приписи Закону України від 02.04.2020 року № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби», відповідно до положень якого плата за землю не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року. Враховуючи вищенаведене, позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] у період з 01.05.2019 року по 30.04.2021 року не сплачували за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Зазначені законодавчі приписи та встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по [ADDRESS] . 04.06.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова у задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача Харківської міської радиу цивільній справі №639/3649/21 за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати- відмовлено. Вказана ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова постановою Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 року залишена без змін. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.07.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Призначено підготовче засідання. 30.11.2021 року представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Леонова Ю.С.подала на адресу суду за вх. №33111 відзив, в якому зазначила, що позивачем не доведено наявність права власності на земельну ділянку, та, відповідно, права на отримання доходів, у тому числі орендної плати від користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031. Також, на думку сторони відповідача, необґрунтованим є розрахунок орендної плати виходячи з площі всієї земельної ділянки, оскільки відповідачами зазначена земельна ділянка використовувалася не повністю, а лише в частині простору, який займає нежитлова будівля літ «А-2» на вказаній земельній ділянці, оскільки ними не організовано жодної прибудинкової території навколо цієї будівлі, не організовано місць для паркування, не облаштовано жодної інфраструктури на вищезазначеній земельній ділянці. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2022 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.08.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] - Леонової Юлії Сергіївни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/3649/21 за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - задоволено. Забезпечено проведення подальших судових засіданнь в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику відповідача [PERSON] - адвокату Леоновій Ю.С., яка зареєстрована у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] . Під час судового розгляду представник позивача підтримав первісні позовні вимоги, надав пояснення відповідно до викладених в позові обставин. Представник відповідачів адвокат Леонова Ю.С. проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Крім того, посилаючись на відповідні податкові платежі, представник відповідача вважала неправильним наданий позивачем розрахунок позовних вимог ще й з тих підстав, що при його складанні не враховано сплачений відповідачем податок на землю. У судовому засіданні 30.07.2024 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, судом прийнято до рогляду заяву позвача Харківської міської ради про зменшення позових вимог. В останнє судове засідання 10.02.2025 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача Харківської міської ради - Жилко С.Е. надав письмову заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутність, зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Предстаник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Леонова Ю.С. надала письмову заяву, в якій повідомила суд, що уточнену позовну заяву відповідачі визнають в повному обсязі та просять подальший розгляд справи здійснювати за відсутності відповідачів та їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.05.2021 року №258052748 право власності на нежитлову будівлю літ «А-2» загальною площею 778 кв.м., розташовану в [ADDRESS] зареєстровано наступним чином: -1/2 з 21.02.2018 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2018 за № 417, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М.; -1/2 з 20.02.2018 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2018 рокуза №395, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. (а.с.22-25). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 № НВ-0005907302020 земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031 сформована як об`єкт цивільних прав 09.04.2019 року; площа земельної ділянки 0,0628 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - длябудівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) (код ЦВПЗ -03.10); видвикористання - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» (адміністративна).Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с. 26-28). Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради 04.03.2021 здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 № НВ-0005907302020 та витягів з технічної документації про нормативну-грошову оцінку земельної ділянки від 15.04.2019 № 722/0/45-19 та від 30.10.2020 року№6043. Згідно вказаного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:01:001:0031) складає 0,0628 га. Обстеженням на місцевості встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 0,0628 га (кадастровий номер 6310137900:01:001:0031) по [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. «А-2», право власності на яку зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] . За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 04.03.2021 року (а.с.35-37). Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 23.11.2020 року за №23525/9/20-40-04-35-21 грошові зобов`язання у вигляді земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031 площею 0,0628 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] громадянин [PERSON] (податковий номер [NUMBER] ) не декларує та не сплачує (а.с.31). Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 23.11.2020 року за №23524/9/20-40-04-35-21 грошові зобов`язання у вигляді земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031 площею 0,0628 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] громадянин [PERSON] (податковий номер [NUMBER] ) не декларує та не сплачує (а.с.32). До первісного позову позивачем додано розрахунок позовних вимог - безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки (а.с. 33-34). До відзиву представником відповідачів додано копії податкових повідомлень (рішень) та копію квитанції про сплату 07.04.2021 року [PERSON] земельного податку з фізичних осіб в розмірі 76917, 39 грн. та копію платіжного доручення №13 від 22.06.2021 року про сплату [PERSON] земельного податку з фізичних осіб в розмірі 76348,72 грн. (а.с.90-93) У звязку з тим, що сума безпідстано збережених коштів у розмірі орендної плати підлягає зменшенню на суму земельного податку, представником позивача наведено розрахунок в заяві про зменшення позовних вимог, відповідно до якого сума безпідстано збережених коштів [PERSON] складає 209 474, 34 грн., а сума безпідстано збережених коштів [PERSON] складає 209 005,67 грн., що визнано відповідачами в повному обсязі. Згідно зі ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності. Згідно зі ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. А відтак, саме територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради як розпорядник землі на території м. Харкова є належним позивачем у даній справі. На підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування реалізує свої повноваження шляхом прийняття рішень. Також, виходячи із загальних вимог цивільного законодавства, рада може виступати як учасник цивільно-правових та господарських правовідносин при укладанні різного виду угод. Із зазначених норм законодавства України випливає, що питання оренди земельних ділянок вирішуються сільською, селищною, міською радою на пленарних засіданнях шляхом прийняття відповідних рішень. Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними, що кореспондується із вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Вирішення питань про передачу землі у користування є виключним правом ради - суб`єкта права власності на землю, і здійснюється з дотриманням загального порядку укладання господарських договорів, передбаченого ст. ст. 179-181 ГК України, з урахуванням положень ЗК України. Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції України фінансовою та матеріальною основою органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, є земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом ч. ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011 року, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14). Відповідно до абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Згідно з п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні поточному році. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку на підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідно до ст. 189 ЗК України Харківська міська рада здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, буд. 4, оскільки земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:01:001:0031 сформована як об`єкт цивільних прав 09.04.2019 рокуі перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, оскільки право власності на неє за будь-яким не зареєстровано. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з використанням вказаної земельної ділянки за період з 01.05.2019 року по 30.04.2021 року безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумах, визначених в заяві про зменшення позовних вимог, які визнані відповідачами у відповідній заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги досліджені докази і заяви по суті справи, визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, які ґрунтуються на умовах закону, підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача [PERSON] на користь Харківської міської ради підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у розмірі 209 474, 34 грн., з відповідача [PERSON] на користь Харківської міської ради підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у розмірі 209 005, 67 грн. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При зверненні з первісним позовом за платіжним дорученням №1210 від 17.05.2021 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 8574, 69 грн. (а.с.1). Частина вказаного судового збору в розмірі 2297,49 підлягає поверненню позивачу у зв`язку зі зменшенням позовних вимог до 418480,01грн. Крім того, оскільки відповідачі визнали позов, суд відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету половину судового збору, належного до стягнення з відповідачів в розмірі 3138,6 грн. Отже суд вважає за необхідне зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути позивачу Харківській міській раді з державного бюджету сплачений судовий збір за платіжним дорученням №1210 від 17.05.2021 року в загальній сумі 5 436, 09 грн., а іншу частину судових витрат стягнути з відповідачів на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме: з [PERSON] на користь Харківської міської ради стігнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 571, 06 грн., з [PERSON] на користь Харківської міської ради стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 567, 54 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved