Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] , адвокат Баладига С.П. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово- Правова Група Лекс» (далі\~ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 13 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. видав виконавчий напис № 864 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» суми заборгованості, в подальшому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим О.О відкрито виконавче провадження 17 лютого 2022 № 68673327 з примусового виконання виконавчого напису № 864, виданого 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Зазначає, що дана інформація стала відома позивачу з автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до виконавчого провадження якого позивач отримав того ж дня через додаток «ДІЯ». Вказує,\~що позивач\~не отримував\~письмової вимоги\~від відповідача\~про наявність\~заборгованості за\~кредитним договором, нотаріально посвідчених\~кредитних договорів\~з відповідачем\~не укладав,\~а тому\~заборгованість по\~договору не\~може бути\~підставою видачі\~виконавчого напису\~нотаріуса. Окрім того, ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» не було надіслано позивачу повідомлення про наявність заборгованості та жодної вимоги про усунення порушення зобов`язання, а також приватним нотаріусом не було надіслано повідомлення про вчинення виконавчого напису. За наведених обставин, представник позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 864 від 13 січня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості у сумі 23\~717, 69 грн., стягнути відповідача витрати пов`язані із поданням позову до суду, а саме: судовий збір у розмірі 1\~211, 20 грн., та витрати на оплату професійної правової допомоги в розмірі 5\~000 тис. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков О.О. пояснень щодо позову суду не надали. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] , та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 21 січня 2025 року представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив судове засідання проводити у його та позивача відсутності. Відповідач ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилося, про причину неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв/клопотань не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков О.О. в судове засідання не з`явилися. Процесуальні дії у справі. 11 листопада 2024 суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого провадження № 68673327, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим Олександром Олександровичем, на підставі виконавчого документа виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича від 13.01.2022 та зареєстрованого в реєстрі за №864, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості. 12 листопада 2024 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04 грудня 2024 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області поставлено перейти від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 14 січня 2025 о 12 год 00 хв. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв та клопотань до суду не надіслав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 864) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості за кредитним договором № 200388803 від 23 листопада 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] , правонаступником всіх прав та обов`язків, відповідно до вищезазначеного договору, за договором відступлення прав вимоги №7_БМ від 20.07.2020 став ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до договору відступлення прав вимоги №516/ФК-21 від 01.12.2021 ТОВ «ФК» УКРФІНСТАНДАРТ», відповідно до договору відступлення прав вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» У вказаному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 23 листопада 2015 року по 16 листопада 2021 року, сума заборгованості становить 22\~867, 69 грн, в тому числі: 7\~458, 35 грн заборгованість за тілом кредиту; 15\~409, 34\~заборгованість за нарахованими доходами. На підставі\~ст. 31 Закону України «Про нотаріат»\~із [PERSON] стягнуто плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 850, 00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, з [PERSON] , в користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» становить 23\~717, 69 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шарковим Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження № 68673327 з виконання виконавчого напису № 864 від 13 січня 2022 року. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та оспорюванням позивачем таких дій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.\~55,\~124КонституціїУкраїни\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87ЗаконуУкраїни«Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2. п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 5.1. п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як передбачено п.п. 3.1., 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі -Перелік документів). Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.\~79,\~80 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис № 864 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості за кредитним договором № 200388803 від 23 листопада 2015 року в розмірі 23\~717, 69 грн. Із змісту виконавчого напису, судом встановлено, що підставою вчинення приватним нотаріусом Золотих О.О. виконавчого напису є, зокрема, статті 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. В дану постанову постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року\~в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. Відтак, кредитний договір № 200388803 від 23.11.2015 року укладений між Публічним Акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] на момент вчинення виконавчого напису 13 січня 2022 року не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення за вказаним кредитним договором, що не був посвідчений нотаріально. Матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника та відповідної письмової вимоги про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Представник позивача в позовній заяві зазначає, що відповідачем не було надісланої жодної вимоги позивачу про усунення порушення виконання зобов`язання, хоча обов`язок направлення письмової вимоги встановлений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд зазначає, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє позивача можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Таким чином, звернувшись до нотаріуса у січня 2022 року відповідач порушив правила звернення за вчиненням виконавчого напису. Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 23\~717, 69 грн визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Як встановлено судом, 29 жовтня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Фещенко та Партнери», о особі партнера Фещенка І.С. та [PERSON] було укладено Договір № 29102024 про надання правової допомоги, відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги, також 29 жовтня 2024 була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 29102024, якою встановлено обсяг роботи у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса №864 виданого 13.01.2022 року таким, що не підлягає виконанню. На виконання вищевказаного Договору № 29102024 та додаткової угода № 1 про надання правової допомоги, представник позивача надав своєму клієнту послуги в загальному розмірі 5 000 грн., які складаються із ознайомлення та аналізом справи; формування та визначення правової позиції; збирання доказів та матеріалів для підготовки позовної заяви; вивчення та аналіз аналогічної судової практики подібних спорів, підготовка та подання заяви про забезпечення позову по справі; підготовка та подання заяви до державної виконавчої служби про зупинення виконавчого провадження; підготовки та подання позовної заяви у справі; представництво на судових засіданнях, подання заяв, клопотань та пояснень. Дослідивши вказані документи, суд встановив, що додатковій угоді № 1 до договору № 29102024 від 29.10.2024 адвокатом не зазначено кількість витраченого адвокатом часу та окремої вартості кожної з наданих послуг. Надані адвокатом послуги у виді правового аналізу наданих клієнтом документів (доказів), пошуку та аналізу законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання позовної заяви, підготовки доказів до позовної заяви (додатків до позову) охоплюється однією послугою з підготовки позовної заяви та не може бути оцінено окремо. Також, судом враховано, що у постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22 висловлено правову позицію про те, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною, у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню Отже, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодуванні таких витрат, зокрема витрати на правничу допомогу підтверджується ордером, договорами про надання правничої допомоги, розрахунками про витрату на професійну правничу допомогу, актами здачі-приймання робіт, розрахунковими квитанціями, однак в матеріалах справи, крім договору № 29102024 та додаткової угоди № 1, жодних доказів на підтвердження надання правничої правової допомоги позивачу, адвокатом Баладиги С.П., не міститься. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи викладене, сума сплаченого судового збору в розмірі 1211, 20 гривень за подання позовної заяви, а також\~605,60\~гривень за\~подання заяви\~ про\~забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved