Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинено з лютого 2022 року. В шлюбі народилося четверо дітей: син [PERSON] , доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Протягом останніх декількох років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння. З лютого 2022 року по даний час подружжя живе окремими сім`ями. Фактично сім`я припинила своє існування. Враховуючи зазначене, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 30.09.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.10.2024 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Звернув увагу суду, що між позивачем та відповідачем існують спори щодо вирішення питання по вихованню, визначення місця проживання із батьком та утримання дітей. Враховуючи це, шлюб вже неможливо зберегти та відновити між ними взаєморозуміння. Дочка [PERSON] , [INFO] , яка народилася на території Польщі у [PERSON] не є біологічною дочкою [PERSON] , а лише записана такою у зв`язку із тим, що шлюб між ними не був розірваний. На даний час Районним судом м.Закопане, на території Польщі вирішується питання про встановлення батьківства відносно [PERSON] за позовом [PERSON] . Позивачка бажає створити нову сімю. Враховуючи ці обставини подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, тому просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що із позивачкою має трьох спільних дітей. Після початку повномасштабного вторгнення на території України його дружина із дітьми з метою забезпечення їх безпеки виїхала на тимчасове проживання до Польщі. До листопада 2023 року він їздив до них, спілкувався із дружиною. Вважає, що шлюб між ним та позивачкою можливо зберегти та заперечує проти його розірвання, посилаючись на наявність спільних дітей та не доведення позивачкою відсутності взаєморозуміння між ними. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог, а у випадку якщо суд прийде до протилежного рішення, повернути позивачці її дошлюбне прізвище [PERSON] . Заслухавши пояснення представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 29.09.2013, що підтверджується свідоцтвом, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №131 (а.с.6). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12); доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.13); доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14); доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.65,67). Суд звертає увагу, що оригінал свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , який на підставі задоволеного судом клопотання відповідача надано для огляду в судовому засідання представником позивачки, досліджено судом та його зміст звірено із доданою до матеріалів справи копією. Копія та оригінал свідоцтва про народження [PERSON] ідентичні та відмінностей між ними судом не встановлено (а.с.65, 67). Про фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність взаєморозуміння подружжя свідчать наступні докази: - копія рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 24.01.2023 у справі №672/692/22 про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позивачем [PERSON] , яким в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.15-16); - копія постанови Хмельницького апеляційного суду від 26.03.2024 у справі №672/1003/23 за позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-20); - копія ухвали Городоцького районного суду Хмельницької області від 27.03.2024 про затвердження мирової угоди у справі №672/727/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення способів участі батька у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22); - копія ухвали Городоцького районного суду Хмельницької області від 27.02.2024 та копія постанови Хмельницького апеляційного суду від 22.08.2024 у справі №672/186/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.23, 25-26). Крім того, на даний час на розгляді Городоцького районного суду Хмельницької області перебуває справа №672/162/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, відібрання дітей та повернення їх матері та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання місця проживання дітей разом з батьком, що підтверджується копією ухвали Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.03.2024 (а.с.27). Зі змісту зазначених рішень встановлено, що [PERSON] в своїх обґрунтуваннях та пояснення, наданих під час розгляду цих справ, зазначає про відсутність взаєморозуміння між нею та чоловіком [PERSON] та припинення між ними шлюбних відносин, що й призвело до виникнення зазначених спорів. Окрім цього, на даний час на розгляді Районного суду у Закопане перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] про встановлення батьківства, що підтверджується копією позовної заяви з перекладом на українську мову (а.с.28-31). Враховуючи зазначені обставини судом в судовому засіданні протокольною ухвалою 13.02.2025 відмовлено відповідачу в наданні строку для примирення подружжя. При вирішенні даної заяви не знайшли підтвердження обставини, зазначені відповідачем про бажання відновити та налагодити взаєморозуміння із позивачкою з метою збереження сім`ї. Відповідач зазначив, що за час перебування на розгляді в суді даної справи (з вересня 2024 року) він не знайшов можливості по телефону поспілкуватися із позивачкою. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що наявність чисельних судових спорів із відповідачем свідчить про неможливість примирення із ним. Зазначену позицію підтвердив у судовому засіданні її представник. Суд звертає увагу, що надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду із позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, хоч і мають на утриманні спільних дітей. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей шлюб підлягає розірванню. Щодо вимоги позивачки про залишення їй прізвища [PERSON] після розірвання шлюбу суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дружина при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання просить залишити їй дане прізвище та не змінювати його, враховуючи положення ст.113 СК України суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Таким чином, вимога відповідача про повернення позивачці її дошлюбного прізвища не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, є необґрунтованою та не може бути задоволена судом. Також на підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Доказів понесення інших судових витрат на даний час суду не надано.

Outcome: approved