Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 18 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку позивачка [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовною заявою до відповідача [PERSON] , відповідно до якої просить стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позову із даною позовною заявою до суду. Позовна заява\~мотивована \~тим,\~що від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . На даний час вона та [PERSON] проживають окремо та перебувають на стадії розлучення. Чоловік залишився проживати в місті Харкові, а вона з дитиною переїхали в більш безпечне місце та на даний час є внутрішньо переміщеними особами. Спільний син [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на свого сина [PERSON] на постійній основі не надає, тим самим не дотримується норм ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначає, що відповідач наразі працездатний та здоровий, інших аліментних зобов`язань не має і може у повній мірі сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] . 2.Виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву не скористався. 3.Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 14.01.2025. У судове засідання 14.01.2025 відповідач не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 06.02.2025. . Позивачка у судове засідання, призначене на 06.02.2025 не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивачки. Відповідно до протокольної ухвали суду від 06.02.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 24 вересня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~укладено шлюб, який було зареєстровано в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 24 вересня 2016 року складено відповідний актовий запис № 2321 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 03 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис № 3927. Згідно свідоцтва про народження сина [PERSON] , серії [NUMBER] , в графі "Мати, зазначена [PERSON] , а в графі "Батько" [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3231-7001656499 від 07.12.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , законний представник, що супроводжує малолітню дитину [PERSON] (а.с.10). В матеріалах справи наявна довідка депутата Кагарлицької міської ради VІІІ скликання [PERSON] , про те, що [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] , разом з нею проживає син [PERSON] , який знаходиться на повному її утриманні (а.с. 11). Посилаючись на те, що спільний син проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, в той час як відповідач матеріальну допомогу на утримання свого сина не надає на постійній основі, позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. 5.Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст. 166 СК України). З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , наразі проживає разом з матір`ю. Зокрема, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3231-7001656499 від 07.12.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , законний представник, що супроводжує малолітню дитину [PERSON] . \~ \~ \~ \~Доказів на спростування зазначених обставин, а також обставин того, що наразі дитина перебуває на повному утриманні позивачки, відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає можливим позов задовольнити. За змістом ч. 1ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 6.Розподіл судових витрат Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Cуд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved