Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 15 грудня 2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час вони з відповідачем не можуть порозумітися внаслідок психологічної несумісності. Через різні погляди на сімейне життя та життєвий устрій між ними виникали непорозуміння. Внаслідок цього позивачем втрачено довіру та почуття любові до відповідача, що унеможливлює їх подальше спільне життя як подружжя. З січня 2024 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Фактично шлюб припинено вже близько року. Станом на сьогодні шлюб носить суто формальний характер, а примирення є неможливим. Тому позивач просив шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відзиву на позов відповідач не подала. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Лучко Т.І. не з`явились. При цьому представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. У заяві зазначила, що позов вони підтримують повністю та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти позовних вимог. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 грудня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 15 грудня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 грудня 2017 року (а.с.5). Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи він позов підтримує. Відповідач позов визнає. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка в шлюбі змінила прізвище, з заявою про відновлення її дошлюбного прізвища до суду не зверталась. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved