Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-02 00:00:00

у лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року в розмірі 51 347 (п`ятдесят одна тисяча триста сорок сім) доларів 60 центів. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.09.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] (надалі за текстом - Позичальник, Відповідач) було укладено Кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/2403 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позичальник отримав від ПАТ «КБ «Надра» кредитні кошти у сумі 119 325,56 (сто дев`ятнадцять тисяч триста двадцять п`ять) доларів США 56 центів строком користування до 25 серпня 2038 року зі сплатою 12,8 % річних. Також, 01.09.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] (далі за текстом - Поручитель) було укладено Договір поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405, за яким Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/20403 від 01.09.2008 року, в тому числі повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА». 06.11.2018 року на електронному аукціоні було проведено реалізацію майна ПАТ «КБ «НАДРА». За результатами електронного аукціону з продажу майнових прав, право вимоги за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року, Договором іпотеки №6/4/20/2008/980- І/2404 від 01.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П., за реєстровим № 3312 та Договором поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вищевказаних договорів перейшло до [PERSON] на підставі Договору № 6/4/20/2008/840-К/2406 купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 04.12.2018 року. В подальшому між [PERSON] та ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» було укладено Договір № 1/2020 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.06.2020 року та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 03.06.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Непочатих В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 181, відповідно до яких ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» набуло право вимоги за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року, Договором іпотеки №6/4/20/2008/980-І/2404 від 01.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П., за реєстровим № 3312 та Договором поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вищевказаних договорів. (копія додається). Отже, ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» внаслідок набуття права вимоги за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року та Договором поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року, являється правонаступником первісного кредитора ПАТ «КБ «НАДРА». У зв`язку з невиконанням [PERSON] прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, виникла заборгованість, що стало підставою для звернення Позикодавця до суду. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 березня 2011 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволені. Визнано кредитний договір №6/4/2008/840-П/2403 від 01.09.2008 року недійсним з моменту його укладення. Визнано недійсним договір поруки №6/4/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року. Визнано недійсним договір іпотеки укладений між ВАТ КБ «Надра» і [PERSON] . Зобов`язано ВАТ КБ «Надра» зняти заборону відчуження предмету іпотеки. Зустрічний позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] 316 228, 25 грн та судові витрати. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.06.2011 року у справі № 22-ц11256/11р було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2011 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до ПАТ «КБ «НАДРА», третя особа: орган опіки і піклування Ленінської районної у м. Харкові ради про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів відмовлено. Позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «КБ «НАДРА» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 525,27 доларів США, що складає 831833,01 грн. Однак, станом на даний час рішення суду Відповідачами не виконано. Вважає, що з ухваленням вказаного рішення зобов`язання відповідача [PERSON] за кредитним договором не припинилось, також не припинилось зобов`язання відповідача [PERSON] перед позивачем. Сплата заборгованості згідно вищезазначеного рішення суду не здійснювалася відповідачами. Таким чином, позивач вказує, що за порушення виконання грошових зобов`язань зі сплати заборгованості відповідачі зобов`язані сплатити позивачу 3% річних за період в межах строку позовної давності, починаючи відлік від дати введення в Україні карантину, а саме: з 12.03.2020 року та до дати введення на території України військового стану: 24.02.2022 року - це трирічний строк позовної давності, який подовжений п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та в який не було введено в України карантину і до введення на території України військового стану. Позивач, посилаючись на Постанову ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18) вказує, що 3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені в іноземній валюті та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. Оскільки, Відповідачами досі не виконано зобов`язання по оплаті заборгованості за Кредитним договором, у ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» виникло право на стягнення 3 % річних з суми заборгованості, що встановлена Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.06.2011 року у справі № 22-ц- 11256/11р. за період з 12.03.2020 року та до дати введення на території України військового стану: 24.02.2022 року. Сума 3% річних яку позивач просить стягнути за вказаний період відповідно до наданого розрахунку складає 15 549,92 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) дол. США 92 цента. Крім того, позивач вказує, що відповідно до п. 5.3. Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року у разі порушення Позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п. п. 4.3.3., 4.3.4. цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % (десять відсотків) від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок. Відповідно до п. 4.3.14. Кредитного договору Позичальник зобов`язався в день укладання договору іпотеки, здійснювати страхування: - Нерухомого майна, яке вказано в п. 2.1. цього Договору, на повну його вартість, згідно договору іпотеки - Позичальника від нещасних випадків, на суму не меншу розміру поточної заборгованості за зобов`язаннями за цим договором. Страхування здійснюється шляхом укладання щорічно до «01» вересня відповідних договорів страхування зі страховими компаніями, визначеними Банком. Предмет іпотеки та життя Позичальника повинно бути застраховано протягом дії Договору. Вигодонабувачем по вказаним договорам страхування повинен бути ВАТ КБ «»НАДРА» (правонаступником якого є ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС»). Позичальник має надати Кредитору копії договорів страхування (страхового полісу) та копії документів, що засвідчуватимуть оплату страхових внесків. Відповідно до п. 4.3.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язався суворо дотримуватись положень цього Договору, а також Договору іпотеки, визначеного п. 2.1. цього Договору. Позивач вказує, що Позичальником порушені п. 4.3.14. Кредитного договору щодо обов`язку страхування предмету іпотеки та життя Позичальника від нещасних випадків - жодного документу щодо страховки Кредитору не надано, а також п. 4.3.2. Кредитного договору щодо дотримання положень цього Договору, оскільки не виконуються умови щодо погашення заборгованості. Тобто відповідно до п. п. 5.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитора штраф у розмірі 10 % (десять відсотків) від суми кредиту, за кожен випадок. Таким чином, 10 % (десять відсотків) від суми кредиту складає 11 932,56 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять два) долара США 56 центів, що за 3 (три) випадка порушення Позичальником вимог п. 4.3. договору становить 35 797,68 (тридцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто сім) доларів США 68 центів (11 932,56 * 3 = 35 797,68). Таким чином, позивач просить стягнути загальну суму заборгованості 51 347,60 (п`ятдесят одна тисяча триста сорок сім) доларів 60 центів, з яких: - 15 549,92 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) дол. США 92 цента - 3 % річних; - 35 797,68 (тридцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто сім) доларів США 68 центів - штраф за 3 (три) випадка порушення Позичальником вимог п. 4.3. договору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.02.2024 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачами подано відзив на позов, у якому просили врахувати встановлений строк позовної давності три роки при нарахуванні 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, які як вони вважають складає 5652,39 дол США. При цьому, вважають, що оскільки, з продажу іпотечного майна (квартири) ТОВ «Аналітик Фінанс» отримав, як вони вказують, грошову суму 1 165 640,00 грн., що за курсом НБУ на дату купівлі-продажу 27,939 дол. США відповідає 41 720,89 дол. США, то прострочена заборгованість за рахунок продажу квартири зменшилась і станом з 06.04.2021 і до тепер складає 62 804,38 дол. США, а компенсація, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, становить 5 652,39 дол. США. Відповідачі також посилались на те, що для застосування ст. 625 ЦК України необхідно визначитись із сумою простроченої заборгованості, від якої будуть відраховуватись 3%. На їх переконання суд визначити цю суму не може, оскільки остаточно сума простроченої заборгованості буде визначена судом в іншій справі № 642/3929/24 в залежності від остаточного рішення. · При задоволенні позову [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, право власності [PERSON] буде скасоване, а право власності на іпотечну квартиру [PERSON] поновлене. ТОВ «Аналітик Фінанс» буде зобов`язаний повернути [PERSON] отримані за квартиру кошти. Після цього сума простроченої заборгованості знову буде становити 104 525,27 дол. США, а 3% від неї - 9407,27 дол. США. При відмові судом у позові [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, право власності [PERSON] на квартиру залишиться, а гроші в сумі 1 165 640,00 грн., що еквівалентно 41 720,89 дол. США, отримані за продаж квартири ТОВ «Аналітик Фінанс» в рахунок погашення простроченої заборгованості, залишаться у нього. За цих умов сума простроченої заборгованості зменшиться і буде складати 62 804,38 дол. США, а компенсація, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, становить 5 652,39 дол. США У частині позовних вимог про стягнення штрафів просили відмовити у повному обсязі, оскільки прострочена заборгованість в сумі 104 525,27 дол. США була достроково стягнута судом, та є остаточною, а рішення суду припинило умови кредитного договору та подальші дії щодо їх виконання, зокрема: нарахування процентів, штрафів, пені тощо. Вказують, що нарахування позивачем ТОВ «Аналітик Фінанс» до стягнення 35 797,68 дол. США штрафів за три випадки порушення відповідачем [PERSON] вимог п. 4.3 Договору кредиту вже після стягнення рішенням АСХО від 24.06.2011р. у справі № 22-ц-11256/11р. всієї простроченої заборгованості та припинення умов кредитного договору є протиправним і свідчить про неправильне застосування позивачем норм матеріального права. Відповідь на відзив позивач не подавав. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 року у задоволенні клопотання відповідачів про залишення без розгляду позовної заяви «АНАЛІТИК ФІНАНС» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та штрафів - відмовлено, та закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.10.2024 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНАЛІТИК ФІНАНС» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та штрафів до набрання законної сили судовим рішенням у справі 642/3929/24 - відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНАЛІТИК ФІНАНС» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та штрафів до набрання законної сили судовим рішенням у справі 642/3929/24 - відмовлено. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Темнюкова М.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачі у судові засідання не з`явились, у поданих ними заявах просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 01.09.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/2403 відповідно до умов якого [PERSON] отримала від ПАТ «КБ «Надра» кредитні кошти у сумі 119 325,56 доларів США 56 центів строком користування до 25 серпня 2038 року зі сплатою 12,8 % річних. 01.09.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено Договір поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405, за яким Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/20403 від 01.09.2008 року. На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА». 06.11.2018 року на електронному аукціоні було проведено реалізацію майна ПАТ «КБ «НАДРА». За результатами електронного аукціону з продажу майнових прав, право вимоги за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року, Договором іпотеки №6/4/20/2008/980- І/2404 від 01.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П., за реєстровим № 3312 та Договором поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вищевказаних договорів перейшло до [PERSON] на підставі Договору № 6/4/20/2008/840-К/2406 купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 04.12.2018 року. В подальшому між [PERSON] та ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» укладено Договір № 1/2020 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.06.2020 року та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 03.06.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Непочатих В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 181, відповідно до яких ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» набуло право вимоги за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року, Договором іпотеки №6/4/20/2008/980-І/2404 від 01.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П., за реєстровим № 3312 та Договором поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вищевказаних договорів. Таким чином, ТОВ «АНАЛІТИК ФІНАНС» внаслідок набуття права вимоги за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року та Договором поруки № 6/4/20/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року, є правонаступником первісного кредитора ПАТ «КБ «НАДРА». Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 березня 2011 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволені. Визнано кредитний договір №6/4/2008/840-П/2403 від 01.09.2008 року недійсним з моменту його укладення. Визнано недійсним договір поруки №6/4/2008/840-П/2405 від 01.09.2008 року. Визнано недійсним договір іпотеки укладений між ВАТ КБ «Надра» і [PERSON] . Зобов`язано ВАТ КБ «Надра» зняти заборону відчуження предмету іпотеки. Зустрічний позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] 316 228, 25 грн та судові витрати. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.06.2011 року у справі № 22-ц11256/11р було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2011 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до ПАТ «КБ «НАДРА», третя особа: орган опіки і піклування Ленінської районної у м. Харкові ради про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів відмовлено. Позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «КБ «НАДРА» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 525,27 доларів США, що складає 831833,01 грн. На виконання судового рішення у справі № 22-ц11256/11р відповідачі [PERSON] та [PERSON] платежів з погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювали. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідачі мають заборгованість зі сплати 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту згідно рішення суду за період з 12 березня 2017 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 15 549,92 дол. США (а.с.34). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування коштами з позичальника [PERSON] та [PERSON] , який поручився за виконання позичальником цього договору на підставі укладеного із банком договору поруки. Судовим рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.06.2011 року у справі № 22-ц11256/11р про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення. На виконання судового рішення у справі № 22-ц11256/11р платежі з погашення заборгованості за кредитним договором відповідачами не здійснювались, що не запречувалось з боку відповідачів. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі N 916/190/18 (провадження N 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2011 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Стороною відповідачів у відзиві зазначено про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 253 ЦК Українипередбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався, у тому числі він діяв як на час закінчення строку у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу до позичальника (30 червня 2022 року), так і на час звернення до суду з цим позовом (26 жовтня 2022 року). Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року N 540-IX доповнено пункт 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування Закону № 540-IX, тобто з 02 квітня 2020 року. Отже, вказаною нормою права встановлено, що строки, визначені статтею 257 ЦК України на час дії карантину продовжуються автоматично. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі N 910/18489/20 (провадження N 12-46гс220 зазначено: "Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку (пункт 1 постанови № 211 з наступними змінами). Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції Закону № 540-IX, який набрав чинності 2 квітня 2020 року). Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існувала в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-IX - 02 квітня 2020 року, тобто зі строком починаючи з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла. Таким чином, початком періоду нарахування 3% річних у даній справі є 02.04.2017, а не 12.03.2017 року, як вказано у розрахунку позивача. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» у забезпечення виконання зобов`язань за договором споживчого кредиту №6/4/20/2008/840-К/2403 укладено договір іпотеки, згідно умов якого вона передала у іпотеку належну їй на праві власності квартиру за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна іпотечне майно - квартира за адресою [ADDRESS] було продано іпотекодержателем на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вахрушевою О.О. Матеріали справи не містять належних доказів щодо суми коштів отриманих ТОВ «Аналітік Фінанс» від продажу іпотечного майна, та яким чином у подальшому зараховувались ці кошти на задоволення вимог кредитора за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2403. Таким чином, враховуючи те, що сума заборгованості після 06.04.2021 не визначена, суд позбавлений можливості розрахувати після цієї дати 3 % річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 06.04.2021 по 24.02.2022 року. З огляду на викладене, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 02.04.2017 року по 05.04.2021 року у розмірі 12 577,40 дол. США, який розрахований за формулою - (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) = 104 525,27 доларів США x 3% x 1464 : 365 = 12 577,40 доларів США. Що стосується позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов кредитного договору, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року , у випадку прострочення виконання зобов`язань Позичальника щодо повернения Кредиту, оплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3. цього Договору Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку Україна, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року у разі порушення Позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п. п. 4.3.3., 4.3.4. цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % (десять відсотків) від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок. Приписами пункту 4.3.14. Кредитного договору № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року визначено, що в день укладення договору іпотеки, позичальник має здійснювати страхування: - нерухомого майна, яке вказано в п.2.1. цього Договору, на повну його вартість, згідно договору іпотеки; - Позичальника від нещасних випадків, на суму не меншу розміру поточної заборгованості по зобов?язанням за цим Договором.Страхування здійснюється, шляхом укладення щорічно до «1» «вересня» відповідних договорів страхування зі страховими компаніями, визначеними Банком. Предмет іпотеки та життя Позичальника повинно бути застраховано протягом дії цього Договору. Вигодонабувачем по вказаним договорам страхування повинсн бути ВАТ КБ „Надра". Позичальник має надати в Банк колії договорів страхування (страхового полісу) та копії документів, що засвідчуватимуть оплату страхових внесків. Відповідно до п. 4.3.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язався суворо дотримуватись положень цього Договору, а також Договору іпотеки, визначеного п. 2.1. цього Договору. Позивач посилається на те, що відповідачем - позичальником порушені п. 4.3.14. Кредитного договору щодо обов`язку страхування предмету іпотеки та життя Позичальника від нещасних випадків, а також п. 4.3.2. Кредитного договору щодо дотримання положень цього Договору, оскільки не виконуються умови щодо погашення заборгованості, та посилаючись на п. 5.3. кредитного договору просить стягнути з відповідачів, які несуть солідарну відповідальність, за три випадки порушення 35 797,68 доларів США. Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з цим, приписами ст. ст. 15, 16ЦК України визначено, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Прострочена заборгованість за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року в сумі 104 525,27 дол. США достроково стягнута судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), зазначено, що: «Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни». Із матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк Банк використав право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, а також сплати інших платежів за порушення умов договору шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, інших штрафних санкцій. Отже, кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, звернувшись у грудні 2010 року до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] , то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором будь-які проценти, штрафи за кредитом припинилися. Такий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Даний висновок також узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №643/16336/16-ц. Натомість, як вбачається із змісту позовної заяви позивач, як на підставу своїх вимог посилається на положення та умови кредитного договору після їх припинення. З урахуванням викладеного, нарахування штрафних санкцій після пред`явлення позову шляхом стягнення заборгованості є необґрунтованим, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню 5679 грн. 70 коп., тобто по 2839 грн. 85 коп. з кожного. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, обрахований пропорційно задоволенню позовних вимог на 24,5 %. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial