Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] померла рідна сестра її батька, а її тітка [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , одиноко. За життя, тітка склала заповіт, яким усе своє майно заповіла рідним братам в рівних долях її батькові [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини входить земельна ділянка, площею 1,6751 га, яка розташована на території Осолинської сільської ради, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №160310. [INFO] [PERSON] помер і вона оформила спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на частку. Позов мотивує тим, що [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, а її батько [PERSON] з невідомих її причин не оформив свої спадкові права після смерті сестри. Враховуючи зазначену обставину, вона не зверталася в Літинську державну нотаріальну контору із відповідною заявою про прийняття спадщини на протязі шести місяців після смерті тітки, оскільки була обізнана про наявність заповіту на братів, що мало пріоритет і перевагу над спадкоємцем за законом аж п`ятої черги, якою вона являється. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визначити її додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] адвокат Слободяник Л.І. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність її довірителя. Позовні вимоги підтримують повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Заяв чи клопотань не надходило. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.12) її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.13) 30.04.1996 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Відповідно до посвідки про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.14) його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області за №08-2268/7 від 12.09.2024 (а.с.15) батьками [PERSON] (так у документі), [INFO] зазначені [PERSON] (так у документі) та [PERSON] (так у документі). Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.18) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.19) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №256 від 16 вересня 2024 року (а.с.20) [PERSON] дійсно на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , одиноко. Відповідно до копії заповіту (а.с.21) [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповідає своїм братам в рівних доля: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України (а.с.22) [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 29.10.2015 р. (а.с.23) останній повідомляє, від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовляється та на неї не претендує. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.24) [PERSON] [INFO] помер. Відповідно до копії Державного акту серії ВН №160310 (а.с.25) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6751 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.26) 23.10.2024 здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №1020/02-14 від 23.10.2024 (а.с.27) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] тітки [PERSON] , оскільки пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину (а.с.28) [PERSON] отримала у спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер 0522485800:01:000:0444 площею 1,7615 га розташованої території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ч.1, 2 ст.1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустила строк звернення у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний термін, в зв`язку з тим, що у позивача існували об`єктивні перешкоди. Суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що норми чинного ЦК України щодо здійснення права на спадкування не допускають дій щодо фактичного усунення позивача від спадкування лише з підстави неможливості вчасно подати відповідну заяву про прийняття спадщини, а, особливо, коли позивач значиться у такому заповіті спадкоємцем і на це була воля заповідача. Саме така позиція суду узгоджується з приписами ст. ст. 2, 4, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства. Таким чином, зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивача і забезпечить дотримання принципу верховенства права.

Outcome: approved