Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

У жовтні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2015 року, який було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року, справа №607/10096/17. У даному шлюбі народився спільний син сторін - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року у справі № 607/9046/20 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2 200 (дві тисячі двісті),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Матеріальний стан стягувача аліментів змінився, оскільки дитина виросла, син відвідує школу та секцію боксу, йому потрібно допомагати в навчанні, розвивати здібності, забезпечити фізичний розвиток. Також змінились витрати на харчування дитини та забезпечення її одягом, шкільним приладдям, предметами першої потреби і гігієни, й загалом існуючий рівень цін, котрий змінився з 2020 року, рівень інфляції в країні, та війна рф проти України, зумовлює ситуацію коли стягуваний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитині належного життєвого рівня та гармонійного розвитку дитини. [PERSON] з січня 2023 року відвідує секцію боксу у спортивному комплексі «Текстильник спортс фекторі» (вул. Текстильна, буд. 18, м. Тернопіль), за відвідування якої, за період з січня 2023 року по квітень 2024 року, позивачка сплатила 6 595,00 грн. Дитина часто хворіє, в тому числі простудними захворюваннями. З 06 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року [PERSON] знаходився на лікуванні в Отоларингологічному відділенні з центром слуху та щелепно-лицевої хірургії КНП «ТОДКЛ» ТОР, де було проведено оперативне хірургічне втручання коблаційна аденотомія, лівобічна тимпаностомія. Післяопераційний діагноз: аденоїди ІІІ ступеню, лівобічний секреторний середній отит. Таке оперативне втручання потребувало додаткових витрат на придбання необхідних медичних виробів та здійснення медичних досліджень. Так, 07 лютого 2024 року [PERSON] було придбано у ФОП [PERSON] набір для проведення аденотомії та однобічної тимпаностомії вартістю 11 700,00 грн. Також 13 лютого 2024 року в Медичній лабораторії «Сінево» було проведено дослідження: ПЛР Вірус Епштейна-Барр та ПЛР Цитомегаловірус, загальна вартість проведених досліджень склала 2 260,00 грн. В період з 26 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року дитина знаходилась на лікуванні в Онкогематологічному дитячому відділенні КНП «ТОДКЛ» ТОР, лікарем спеціалістом (хірург) було рекомендовано консервативне лікування, спостереження в динаміці, контрольне УЗД лімфатичних вузлів. З метою правильного діагностування, оскільки скарги на здоров`я були до госпіталізації, було проведено медичні дослідження: в Медичній лабораторії «Сінево» - Антитіла IgM (метод IFT) Bartonella henselae, вартість дослідження 780,00 грн; Клініка «ПроХелс» (ТОВ «Прохелс») КТ шиї з контрастом, вартість дослідження 1 800,00 грн. У зв`язку з необхідністю додаткових витрат на лікування сина, [PERSON] зверталась до [PERSON] з проханням оплатити частину лікування. В березні 2024 року відповідач перерахував на банківську карту позивачки 11 000,00 грн, проте в подальшому 5 місяців не сплачував визначенні раніше рішенням суду аліменти в сумі 2 200,00 грн щомісячно. Таким чином, [PERSON] понесла додаткові витрати на утримання сина, що зумовлені особливими обставинами, а саме хворобою дитини та розвитком здібностей дитини, загальна сума яких становить 23 135,00 грн. Дитина проживає разом з [PERSON] увесь час з народження. [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, зокрема, відповідно до довідки від 23 травня 2024 року № 02-08/38, виданої Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 24, за весь період навчання відповідач не з`являвся в школі, не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю дитини та не брав участі у навчально-виховних заходах. З врахування наведених обставин, [PERSON] вважає, що вся сума понесених нею зазначених додаткових витрат на утримання дитини підлягає стягненню з відповідача, оскільки останній жодної особистої участі в житті дитини не бере, та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. При стягненні аліментів [PERSON] просить врахувати, що [PERSON] є здоровою та працездатною особою. 25 березня 2021 року відповідач набув у власність в порядку спадкування земельну ділянку загальною площею 2,11 га, кадастровий номер: 6125082900:01:001:0523, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка перебуває в користуванні Приватного підприємства "ДОЛИНА - РОМА" (код ЄДРПОУ 32808094) на праві оренди. З огляду\~на зазначене,\~позивачка просила\~суд збільшити\~розмір аліментів,\~які сплачує\~відповідач на\~її користь\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на підставі\~рішення Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 08\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~607/9046/20,\~з твердої\~грошової суми\~у розмірі\~2\~200,00\~грн,\~щомісячно,\~на тверду\~грошову суму\~у розмірі\~8\~000,00\~грн,\~щомісячно,\~але не\~менше,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно,\~починаючи стягнення\~з дня\~набрання рішенням\~законної сили\~та до\~досягнення дитиною\~повноліття; стягнути з [PERSON] її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] зумовлені особливими обставинами (хворобою та розвитком здібностей дитини) в розмірі 23 135,00 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 08 листопада 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано відзив на позов про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, який подано представником позивача адвокатом Вересом М. Я. В цьому відзиві зазначено про те, що [PERSON] позов [PERSON] визнає частково з наступних підстав. Відповідач стверджує, що він, як батько, ніколи не ухилявся від своїх обов`язків утримувати сина [PERSON] , [INFO] . Будь-якої заборгованості щодо сплати аліментів в нього немає. Він купляв своєму синові спортивний інвентар, одяг, дитячі іграшки, в тому числі самокат. Час від часу батько з сином разом проводили дозвілля, що в матеріальному плані забезпечував відповідач. Будь-яких чеків про оплату не зберігав, оскільки не думав, що вони знадобляться. Сума, яку позивачка заявила в позовних вимогах, для [PERSON] , на сьогоднішній день є абсолютно непосильною. На даний момент він не працює. Будь-яких додаткових доходів не має. Крім того, перебуваючи у шлюбі, [INFO] у відповідача народилася ще одна дитина - [PERSON] . На її утримання та виховання теж потрібні кошти. Позивачка посилається на фактичний розмір прожиткового мінімуму на одну особу, який розраховується сторонами соціального діалогу на національному рівні - всеукраїнським об`єднанням профспілок, всеукраїнським об`єднанням роботодавців та Кабінету Міністрів України, однак жодного законодавчого закріплення не має, ні у формі Законів України, ні у формі Постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, позивачка не надала жодних доказів про щомісячну витрату коштів для утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», від 09 листопада 2023 року встановлено прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років у розмірі 3\~196,00 грн, а тому враховуючи теперішні доходи відповідача, не маючи практичної можливості заробити, [PERSON] вважає, що доцільним буде стягувати з нього на користь спільного сина сторін 3\~000,00 грн. щомісячно. Ця сума є вищою, ніж мінімальний розмір визначений законом та забезпечить дитині нормальний розвиток. Саме такий розмір аліментів буде доцільним, посильним для відповідача та не буде суперечити чинному законодавству. Стосовно додаткових витрат на дитину, сторона відповідача зауважує, що про те, що заняття з боксу частково оплачував [PERSON] (передавав готівку в руки), коли приводив дитину на бокс, [PERSON] просто отримала квитанцію про оплату. На даний момент [PERSON] секцію боксу не відвідує. Стосовно витрат на лікування відповідач повідомляв позивачці, що оскільки дитина зареєстрована в селі Малий Ходачків, то потрібно тільки направлення в КНП «ТОДКЛ» ТОР і тоді лікування, в тому числі оперативне втручання, буде безкоштовно. Однак [PERSON] відповіла, що вона «позоритись» не буде, взяла кошти з аліментів і здійснила їх лишню витрату. Проте, оскільки це спільна дитина, [PERSON] згідний оплатити половину суми на лікування, а саме 8\~270,00 грн. Сума, в розмірі 23 135,00 грн, яку просить стягнути позивачка для відповідача є непідйомною.. Позивачка [PERSON] , її представник адвокат Світлик О. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Адвокат Світлик О. М. також повідомив, що позивачкою понесені судові витрати у розмірі 15\~000,00 грн на оплату правової допомоги, про які [PERSON] повідомляє та заявить до стягнення з відповідача. Представник відповідача - адвокат Верес М. Я. у судовому засіданні суду пояснив, що його довіритель визнає позовні вимоги частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 3\~000,00 грн щомісяця, однак просить врахувати, що у [PERSON] є сім`я та ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні. Щодо додаткових витрат, не заперечує стягнення з нього їх половини витрат, які підтверджуються належними документами, суму вказано у відзиві. Заслухавши доводи позивачки та її представника, представника відповідача дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29 травня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року у справі № 607/10096/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року у справі № 607/9046/20 з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] 09 вересня 2022 року змінила приізвище на дошлюбне - [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 52, що стверджується свідоцтвом про зміну імені виданим 09 вересня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ); витягом з Державного реєстру актів цивільного сану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030815993 від 20 травня 2021 року. Згідно витягів з реєстру Великобірківської територіальної громади № 2024/002147452 від 01 березня 2024 року, № 2024/006283148 від 29 травня 2024 року, позивачка зареєстрована із сином за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в 2-В класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 24, вихованням дитини займається мати [PERSON] , батько [PERSON] участі у навчальному процесі сина не приймає, що вбачається з листа-довідки № 02-08/38, виданої класним керівником [PERSON] за підписом директора школи Ігоря Каразія 23 травня 2024 року. Згідно довідки ФОП [PERSON] , виданої 22 травня 2024 року, [PERSON] відвідує тренування з боксу в «Tekstylnyk Sports Factory», оплату занять здійснила мати [PERSON] у розмірі 6\~595,00 грн. [PERSON] мав незадовільний стан здоров`я, а тому потребував оперативного втручання, що стверджується медичною документацією. З 06 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року дитина знаходилась на лікуванні в Отоларингологічному відділенні з центром слуху та щелепно-лицевої хірургії КНП «ТОДКЛ» ТОР, де було проведено оперативне хірургічне втручання коблаційна аденотомія, лівобічна тимпаностомія. Післяопераційний діагноз: аденоїди ІІІ ступеню, лівобічний секреторний середній отит. 07 лютого 2024 року [PERSON] було придбано у ФОП [PERSON] набір для проведення аденотомії та однобічної тимпаностомії вартістю 11 700,00 грн. Також 13 лютого 2024 року в Медичній лабораторії «Сінево» було проведено дослідження: ПЛР Вірус Епштейна-Барр та ПЛР Цитомегаловірус, загальна вартість проведених досліджень склала 2 260,00 грн. В період з 26 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року дитина знаходилась на лікуванні в Онкогематологічному дитячому відділенні КНП «ТОДКЛ» ТОР, лікарем спеціалістом (хірург) було рекомендовано консервативне лікування, спостереження в динаміці, контрольне УЗД лімфатичних вузлів. До госпіталізації, було проведено медичні дослідження: в Медичній лабораторії «Сінево» - Антитіла IgM (метод IFT) Bartonella henselae, вартість дослідження 780,00 грн; Клініка «ПроХелс» (ТОВ «Прохелс») КТ шиї з контрастом, вартість дослідження 1 800,00 грн. На підтвердження понесених додаткових витрат [PERSON] надала документи про оплату занять з боксу, квитанції на придбання медикаментів, оплату послуг медичного обстеження. Загальна сума витрат підтверджена документально становить 23\~135,00 грн (11\~700,00 грн + 2\~260,00 грн + 780,00 грн + 1\~800,00 грн + 6\~595,00 грн). Дохід [PERSON] за 4 квартал 2023 року складав 2\~600,000 грн, що вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01 березня 2024 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 393877184, сформованого 06 вересня 2024 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,1069 га з 25 березня 2021 року, яка передана в оренду ПП «Долина Рома». За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до\~ч.ч.\~2,\~8,\~9,\~10\~ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України)\~сімейні відносини\~можуть бути\~врегульовані за\~домовленістю (договором)\~між їх\~учасниками.\~Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини.\~Сімейні відносини\~регулюються на\~засадах справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.\~181\~СК України\~передбачено,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здорова когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд встановив, що на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів син сторін відвідував дощкільний навчальний заклад, однак на даний час є учнем другого класу Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 24, у зв`язку з чим зросли витрати на утримання дитини. Також [PERSON] відвідує тренування з боксу, які оплачує позивачка, та через незадовільний стан здоров`я перебував у лікувальному закладі, про що позивачка надала документи, як і на підтвердження обставин понесених нею витрат, що судом описано вище. Відповідач [PERSON] на час вирішення спору судом одружився, що слідує із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 18 вересня 2022 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від цього шлюбу народилася дитина дочка [PERSON] , [INFO] . що вбачається із свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 06 вересня 2022 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У 2024 році відповідач не отримував доходу, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України (форма ОК-5). Довідка про відсутність заборгованості зі сплати аліментів № 163537 від 16 жовтня 2024 року, оформлена начальником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Валевським, підтверджує, що станом на 01 жовтня 2024 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 607/9046/20 від 08 жовтня 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. При постановленні Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення у справі № 607/9046/20 від 08 жовтня 2020 року судом враховано, що у власності відповідача перебував транспортний засіб. Проте, 25 березня 2021 року за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 2,1069 га яка було передана в оренду ПП «Долина-Рома». Відтак, у відповідача покращилось матеріальне становище, однак змінився сімейний стан, оскільки [PERSON] одружився та в нього на утриманні є малолітня дочка [PERSON] . Водночас, в сукупності всі наведені вище обставини, не скасовують обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] . [PERSON] свого обов`язку не заперечує та спроможний сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, він визнає позов частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 3\~000,00 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Отже, аналізуючи викладене вище, беручи до уваги положення статей 182, 184 СК України, прожитковий мінімум передбачений Законом України «Про Державний бюджет України», а також те, що раніше визначений судом розмір аліментів не є достатнім для забезпечення належного утримання дитини, яка навчається у школі, її гармонійного розвитку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та збільшити розмір аліментів до 3 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання [PERSON] , [INFO] , то судом встановлено наступне. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 761/27222/20 від 29 квітня 2022 року Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; оздоровлення (санаторнокурортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Як встановлено судом, [PERSON] переніс захворювання, яке потребувало оперативного втручання, у зв`язку з чим позивачка понесла додаткові витрати на лікування та оздоровлення спільного сина сторін, що [PERSON] довела належними та допустимими доказами, які описано вище. Відповідач не заперечив щодо стягнення з нього половини додаткових витрат на лікування та оплати вартості гуртків, які відвідував його син. Враховуючи вимоги ст. 141 СК України, щодо рівності батьків в утриманні дитини, понесені позивачкою витрати слід поділити порівну. Відтак, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року по справі № 607/9046/20, та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, по 3 500 (три тисячі п`ятсот),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; також стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , додаткові витрати, які були понесені позивачкою на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 11 567,50 грн. (23\~135,00 грн /2). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial