Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-12 00:00:00

У липні 2024 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 04361-01/2023 від 20.01.2023 в сумі 20 842,92грн., а також судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20.01.2023 р. між ТзОВ «Аванс Кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] (далі відповідач, позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №04361-01/2023. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 6 300,00грн. на строк користування кредитом 25 днів, відсоткова ставка 1,99% за один день користування кредитом. ТзОВ «Аванс Кредит» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. 11.02.2022 між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №11-02/22, відповідно до умов якого ТзОВ «Інфінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором «0977978799/2. В подальшому ТзОВ «Аванс Кредит» за договором факторингу №1062023 від 01.06.2023р. передало ТОВ «ФК «Інвеструм», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №04361-01/2023 від 20.01.2023. ТОВ «ФК «Інвеструм Груп» за договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 передало ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №04361-01/2023 від 20.01.2023. У зв`язку з цим позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте [PERSON] не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТзОВ «Аванс Кредит», «ТзОВ «Інвеструм Груп», ні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 842,92 грн., з яких: 6300,00грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 14 542,92 грн. - сума заборгованості за відсотками. Цю суму позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Таким чином, з боку відповідача відносно позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 вказану справу передано для розгляду судді Донченко Ю.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова Донченка Ю.В. від 06.08.2024р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Згідно розпорядження № 331 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 18.12.2024 року та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року матеріали вищевказаної цивільної справи передано для розгляду судді Луців-Шумській Н.Л. Ухвалою від 23.12.2024 вказану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачу супровідним листом за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 23.08.2024 року з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А також відповідачу надіслано судову повістку про дату судового розгляду на 13.02.2025 о 09.45год за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 17.01.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наведених нижче підстав. Між ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та [PERSON] виникли правовідносини в сфері договірних зобов`язань, а саме, з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами ЦК України. Судом встановлено, що 20.01.2023р. між ТзОВ «Аванс Кредит», правонаступником якого, згідно Договору факторингу №1062023 від 01.06.2023 є ТзОВ «ФК «Інвеструм», правонаступником якого згідно договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 є ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та [PERSON] , укладено Договір про надання споживчого кредиту №04361-01/2023 від 20.01.2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Цей договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Кредитний договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Зобов`язання за цим договором відповідач не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості в розмірі 20 842,92 грн. Згідно умов Договору надання споживчого кредиту №04361-01/2023 від 20.01.2023, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6 300,00 грн.; строк кредитування 25 днів, за користування кредитом сплачує 1,99% за один день користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладених кредитних договорів. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав та допустив заборгованість. Згідно розрахунку позивача станом на день формування позовної заяви заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 04361-01/2023 від 20.01.2023 складає 20 842,92 грн., з яких: 6 300,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 542,92грн. заборгованість за нарахованими процентами. Вирішуючи спір, суд враховує, що згідно з п.1 ч.2 ст. 11,ч.1 ст. 202 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини, тобто дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно Договору про надання споживчого кредиту №04361-01/2023 від 20.01.2023 року сторони визначили суму кредиту 6300грн., визначили розмір процентів за користування кредитом 1,99% за день, та термін кредиту 25 днів (до 13.02.2023). Аналіз викладених пунктів договору дозволяє дійти висновку, що сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань. Вирішуючи питання стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в заявленому розмірі, суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено в ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Верховний Суд аналізуючи кредитні відносини неодноразово зважав, що позичальником переважно є пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності. У Договорі про надання споживчого кредиту № 04361-01/2023 від 20.01.2023 сторони обумовили суму кредиту 6300,0грн., строк користування кредитом 25 днів, зі сплатою 1,99% на добу. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства. Також кредитний договір містив умови, що строк кредитування складає 25 днів. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Отже, оскільки, умовами кредитного договору, визначено строк кредитування 25 днів, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: за Договором про надання споживчого кредиту №04361-01/2023 від 20.01.2023 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 9 434,25 грн. (6300 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 134,25 грн. - проценти за користування кредитом за період 25 днів) У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю вимог, про що наведено вище у мотивувальній частині рішення. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial