Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання коштів на умова споживчого кредиту від 30 липня 2023 року № 3860791 в загальному розмірі 89 360,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14 200,00 грн, заборгованість за відсотками - 75 160,00 грн та судові витрати, що складаються із витрат на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 3860791 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання відповідно до договору виконало у повному обсязі, надало позичальнику кредит у розмірі 14 200,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримало. 24 квітня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 24/04/2024Ф згідно з умовами якого право грошової вимоги за кредитними договором від 30 липня 2023 року № 3860791 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 30 липня 2023 року № 3860791 в розмірі 89 360,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14 200,00 грн, заборгованість за відсотками - 75 160 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 89 360,00 грн та судові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію: 1) чи було емітовано на ім`я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; 2) виписку з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), про рух грошових коштів за період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року з відображенням часу зарахування коштів; 3) інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року. 06 вересня 2024 року від АТ «Універсал Банк» до суду надійшла витребовувана інформація. Банк повідомив, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано платіжну картку № [NUMBER] . У період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року номером телефону [PERSON] був: + [NUMBER]. Також надано інформацію про рух коштів у період з 30 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження, що двічі направлявся за адресою проживання відповідача, повернувся до суду не врученим з відміткою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» про причини повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved