Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02 липня 2022 року, актовий запис №1374. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02 липня 2022 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ? [NUMBER] . Неповнолітніх спільних дітей не мають. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент спільне господарство не ведуть, оскільки з вересня 2024 року проживають окремо. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення неможливе, а тому строк на примирення просить не надавати.????? Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.12.2024 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала клопотання в якому просила провести розгляд справи без її участі, при реєстрації розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище « [PERSON] », на підтвердження надала свідоцтво про народження серії ? [NUMBER] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання та SMS повідомлень, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив, подав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 02 липня 2022 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.07.2022, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1374. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що на даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, примирення та збереження шлюбу за таких підстав неможливе, крім того суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач позов підтримала, відповідач не заперечував проти задоволення позову, за час розгляду справи у суді примирення сторін не відбулося, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Водночас, щодо зміни прізвища позивача на дівоче суд зазначає, що відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.07.2022, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». При цьому, у клопотанні [PERSON] просить суд змінити прізвище на дівоче « [PERSON] ». Ураховуючи вимоги ст. 113 СК України, суд має можливість лише відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », однак таке клопотання від позивача не надходило, і не має законних підстав після розірвання шлюбу присвоїти їй дівоче прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим клопотання позивача щодо повернення дівочого прізвища задоволенню не підлягає. Крім того, суд роз`яснює, що [PERSON] не позбавлена можливості повернути собі як дошлюбне, так і дівоче прізвище в органах державної реєстрації актів цивільного стану. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, а тому сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved