Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-05 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося СФГ «Золота Нива» з посиланням на те, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого члену КПСП «Переможець» [PERSON] , останньому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Переможець», розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах. В подальшому до сертифікату внесено 04.02.2009 року зміни, у зв`язку з передачею права на земельну частку пай на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.05.2008 року серії ВКТ №869358 та серії ВКТ №869357. На підставі вище вказаних сертифікату та свідоцтв, право на земельну частку (пай) виникло у [PERSON] , на даний час у [PERSON] у розмірі земельної частки (паю), що складає: 2,35 в умовних кадастрових гектарах, та у [PERSON] у розмірі земельної частки (паю), що складає: 2,35 в умовних кадастрових гектарах. 29.09.2016 року [PERSON] уклала договір оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року, за яким в оренду СФГ «Золота Нива» передається земельна частка (пай) загальною площею 2,35 га. Земельна частка (пай) належить орендодавцю на підставі сертифікату серія РН №327975 від 04.02.2009 року, що виданий Ставищенською РДА. Договір укладено на строк 14 років, згідно пункту 4.1. орендна плата вноситься щороку у грошовій формі у розмірі 3520 грн.. Договір зареєстрований у Торчицькій сільській раді, про що свідчить відмітка на договорі, запис від 10.11.2017 року за №265. 09.03.2023 року третя особа та [PERSON] , звернулися до Ставищенської селищної ради з заявою про виділ у натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі частки (паю) на підставі вище зазначеного сертифікату. Рішенням Ставищенської селищної ради №3073 від 11.05.2023 року заявникам надано дозвіл на виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Третя особа розпочала роботи з виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та замовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. 11.10.2023 року зареєстровано право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер: 3224287200:02:005:0010, площею 6,1725 га. На підставі договору про поділ земельної ділянки 20.12.2023 року державним реєстратором зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею: 3,0863 га за [PERSON] .. Право власності [PERSON] припинено 16.01.2024р. приватним нотаріусом з прийняттям рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.01.2024р. та зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] 25.01.2024 року між ФГ "Лужецький" та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, строком на 10 років. 15.02.2024р. приватним нотаріусом на підставі договору оренди землі зареєстровано право оренди за ФГ "Лужецький". Вказані вище дії відповідачів щодо укладення договору оренди, в період дії договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року є такими, що не відповідають вимогам закону та сталої судової практики. Позивач просить суд з урахуванням уточнення позовних вимог (т. 2 а. с. 159-160), визнати переукладеним, починаючи з 16.01.2024 року договір оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року, укладений СФГ «Золота Нива» із [PERSON] , на договір оренди землі на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю); визнати недійсним з моменту укладення договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 25.01.2024 року щодо земельної ділянки кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, укладений між ФГ "Лужецький" та [PERSON] ; припинити право оренди ФГ "Лужецький", номер запису про інше речове право: 53789906, яке виникло на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 25.01.2024 року, укладеного між ФГ "Лужецький" та [PERSON] .. Ухвалою судді від 22.07.2024 року за даним позовом відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а. с. 147-148). Ухвалою Ставищенського районного суду від 11.11.2024 року справу призначено до розгляду по суті (т. 2 а. с. 196). Представник позивача СФГ «Золота\~Нива»,\~-\~адвокат Ульченко\~С.О.в судовому засіданні позовні вимоги в інтересах позивача підтримав, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги просить задовольнити з викладених в позовній заяві підстав. Голова СФГ «Золота Нива» Мазурок Ю.М. до суду надав додаткові письмові пояснення, в яких позов підтримав з викладених в позовній заяві підстав, позовні вимоги просить задовольнити. Додатково пояснив, що йому як керівнику СФГ «Золота Нива» не відомо про існування будь-яких інших земельних ділянок або земельних часток (паїв) у [PERSON] , окрім тієї, щодо якої був укладений договір оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року. В п. 2.4. цього договору вказано: «Земельна частка (пай) належить орендодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН №327975 виданого 04.02.2009 року Ставищенською РДА», що відповідає реквізитам сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН №327975, який [PERSON] надала позивачу під час укладення договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року, та копія якого міститься в матеріалах даної справи. Площа земельної частки (паю) вказана в договорі оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року та в сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії РН №327975 є ідентичною (т. 2 а. с. 205-209). \~Відповідач[PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду по справі повідомлена належним чином (т. 1 а. с. 177). Представник відповідачів: ФГ «Лужецький» та [PERSON] , - адвокат Поліщук А.\~Р. в судовому засіданні позовні вимоги в інтересах відповідачів не визнав, до суду подав відзив на позовну заяву (т. 1 а. с. 179-190), в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки право оренди земельної ділянки, що визначена умовами договору оренди №2 у СФГ «Золота Нива» не виникло в силу ігнорування позивачем вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Договір оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року не укладений в силу ігнорування позивачем вимог ст. ст. 626, 627, 638, 640 ЦК України. Земельна ділянка, яка передавалась в оренду позивачу не мала чіткого визначення меж та встановленого кадастрового номеру, а також не мала чіткого визначення в договорі оренди. Земельні ділянки, про які йде мова у договорі оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року та в позовних вимогах СФГ «Золота Нива» різняться, а тому [PERSON] та ФГ «Лужецький» не є належними відповідачами в цій справі, оскільки мова йде про абсолютно різні земельні ділянки. Третя особа: [PERSON] \~та її\~представник,\~-\~адвокат Кріль\~В.Я.\~в судове\~засідання не\~прибули,до суду представник третьої особи подав письмові пояснення (т. 2 а. с. 38-43), відповідно до яких просить розглядати справу без його та [PERSON] \~участі,заперечує проти задоволення позовних вимог із слідуючих підстав. 29.09.2016р. [PERSON] дійсно уклала договір оренди земельної частки (паю) № [NUMBER] з СФГ «Золота Нива». [PERSON] передала в оренду пай, на який вона мала право за сертифікатом про право на частку земельної ділянки серії РН №397975 від 04.01.2009 року. З моменту оренди паю СФГ «Золота Нива» постійно порушувало умови договору в частині орендної плати. Керівник СФГ «Золота Нива» неодноразово пояснював це [PERSON] тим, що він розробляє на цей пай технічну документацію і буде супроводжувати виділення цієї земельної ділянки в натурі, проте протягом кількох років він своїх обіцянок не виконав. [PERSON] неодноразово заявляла бажання розірвати цей договір керівнику СФГ «Золота Нива» в телефонному режимі, проте на такі повідомлення відповідь була одна - «звертайся до юристів і йди в суд». Ще під час укладення договору оренди паю №2 сторони такого договору узгодили, що він має бути зареєстрований в Торчицькій сільській раді, а керівник СФГ «Золота Нива» повідомив, що він сам зареєструє цей договір і віддасть [PERSON] другий його примірник, чого також не зробив, фактично у [PERSON] весь цей час була в наявності тільки фотографія договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року. [PERSON] нічого невідомо про реєстрацію договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року в Порядку передбаченому постановою КМ України від 24.01.2000 року №119 «Про затвердження Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю)». [PERSON] продала земельну ділянку з кадастровим номером: 3224287200:02:005:0011 [PERSON] , ця земельна ділянка була виділена в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), який вона успадкувала після смерті її батька, такий сертифікат датовано [INFO] , зміни в сертифікат внесено 04.02.2009 року. Тобто, [PERSON] передала в оренду пай за сертифікатом від 04.01.2009 року, а пай з якого виникла земельна ділянка в натурі за сертифікатом від 03.04.2001 року, це зовсім різні земельні ділянки. За таких обставин вважаємо доводи [PERSON] щодо різних земельних ділянок обґрунтованими. Ставищенська селищна рада повідомила, що інформація щодо реєстрації договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року - відсутня. Земельна ділянка в договорі оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року та земельна ділянка, яка продана [PERSON] , - це абсолютно різні земельні ділянки. Доводи представника [PERSON] про досягнення всіх умов щодо реєстрації договору оренди землі і відсутності такої реєстрації договору оренди земельної частки (паю), що підтверджується відповідними документами, є обґрунтованими. Суд, розглянувши справу, заслухавши доводи представника позивача СФГ «Золота Нива», - Ульченка С. О. і додаткові письмові пояснення голови СФГ «Золота Нива» Мазурка Ю.М., доводи представника відповідачів ФГ «Лужецький», [PERSON] , - [PERSON] , з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого члену КПСП «Переможець» [PERSON] , останньому належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Переможець», розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах (т. 1 а. с. 23). Зі змісту копії довідки Ставищенської селищної ради від 01.06.2023 року за №126 [PERSON] є батьком [PERSON] та помер [INFO] (т. 1 а. с. 21-22, 28). В подальшому до вказаного сертифікату внесено 04.02.2009 року зміни, у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.05.2008 року серії ВКТ №869358 та серії ВКТ №869357. На підставі вище вказаних сертифікату та свідоцтв право на земельну частку (пай) дане право виникло у [PERSON] , на даний час у [PERSON] у розмірі земельної частки (паю), що складає: 2,35 в умовних кадастрових гектарах, та у [PERSON] у розмірі земельної частки (паю), що складає: 2,35 в умовних кадастрових гектарах (т. 1 а. с. 71-74, т. 2 а. с. 154). В судовому засіданні представниками сторін підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. 29.09.2016 року [PERSON] уклала договір оренди земельної частки (паю) № 2 від 29.09.2016 року, за яким в оренду СФГ «Золота Нива» передається земельна частка (пай) загальною площею 2,35 га. Земельна частка (пай) належить орендодавцю на підставі сертифікату серія РН №327975 від 04.02.2009 року, що виданий Ставищенською РДА. Договір укладено на строк 14 років, згідно пункту 4.1. орендна плата вноситься щороку у грошовій формі у розмірі 3520 грн.. Договір зареєстрований у Торчицькій сільській раді, про що свідчить відмітка на договорі, запис від 10.11.2017 року за №265 (т. 1 а. с. 16-20). Відповідно до копії відповіді Ставищенської селищної ради від 23.09.2024 року за №30 на адвокатський запит вбачається, що Торчицькою сільською радою велася Книга записів реєстрації договорів оренди земель них часток (паїв), в якій здійснювалася державна реєстрація зазначених договорів на території Торчицької сільської ради в т. ч. і договору оренди земельної частки (паю) № 2 від 29.09.2016 року, номер запису про державну реєстрацію №265 від 10.11.2017 року, проте дана Книга не збереглася (т. 2 а. с. 29, 60, 101). 09.03.2023 року третя особа: [PERSON] та [PERSON] , звернулися до Ставищенської селищної ради із заявою про виділ у натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі частки (паю), на підставі вище зазначеного сертифікату. Рішенням 40-ї чергової сесії VIII скликання Ставищенської селищної ради №3073 від 11.05.2023 року заявникам надано дозвіл на виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах із земель колективній власності колишнього КПСП «Переможець» с. Торчиця Білоцерківського району Київської області (т. 1 а. с. 25-28). Рішенням 44-ї чергової сесії VIII скликання Ставищенської селищної ради №3393 від 21.09.2023 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) [PERSON] , [PERSON] з кадастровим номером: 3224287200:02:005:0010 площею 6,1725 га, відомості про яку внесено до Державного земельного кадастру згідно з витягом із Державного кадастру серії НВ №7400549432023 від 30.07.2023 року, що розташована за мнежами с. Торчиця Білоцерківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 11.10.2023 року зареєстровано право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер: 3224287200:02:005:0010, площею 6,1725 га, що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1 а. с. 29, 34-37, 41-83). 28.11.2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір поділу земельної ділянки з кадастровим номером: 3224287200:02:005:0010, площею 6,1725 га, що є їх спільною частковою власністю, в результаті чого кожна із них отримала по частці даної земельної ділянки. Поділ земельної ділянки здійснюється наступним чином: земельна ділянка № [NUMBER] , площею 3,0862 га, передбачена до відведення у власність [PERSON] ; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 3,0863 га, передбачена до відведення у власність [PERSON] (т. 1 а. с. 118-119). Зазначений договір поділу посвідчений нотаріально. За заявою [PERSON] та [PERSON] від 29.11.2023 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 6,1725 га між вказаними заявниками на території Ставищенської селищної ради (за межами с. Торчиця) Білоцерківського району Київської області (т. 1 а. с. 84-131). 20.12.2023 року державним реєстратором зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею: 3,0863 га за [PERSON] .. Право власності [PERSON] припинено 16.01.2024р. приватним нотаріусом з прийняттям рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.01.2024р. та зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] , у зв`язку із укладенням між даними особами договору купівлі-продажу змельної ділянки від 16.01.2024 року, який був нотаріально посвідчений. 25.01.2024 року між ФГ "Лужецький" та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, строком на 10 років. 15.02.2024р. приватним нотаріусом на підставі договору оренди землі зареєстровано право оренди за ФГ "Лужецький", що підтверджується копіями: інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Витягів з Державного реєстру речових прав, договору оренди землі (т. 1 а. с. 30-33, 192, 195-196, 197-204, 215-222). Із змісту копії листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 29.05.2024 року №29-10-0.222-5302/2-24 у відповідь на адвокатський запит вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: 3224287200:02:005:0010, площею 6,1725 га,\~у зв`язку\~з її\~поділом розділена\~на дві\~земельні ділянки\~з кадастровими\~номерами: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, та 3224287200:02:005:0012, площею 3,0862 га (т. 1 а. с. 38-40). У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. \~ \~ Згідно\~із ст.\~ст.\~4\~ч.\~1;\~5\~ч.\~1\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~Згідно\~із ч.\~1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.\~1,\~3\~ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. В ст. 14 Конституції України вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. \~ \~ Статтею 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно з вимогами ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Тобто, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (п. 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №310/11024/15-ц). Частина друга статті 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18), від 4 червня 2019 року у справі\~№916/3156/17 (провадження №12-304гс18). В п. 127 Постанови ВП ВС від 15.09.2022 року у справі №910/12525/20 вказано, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів. Норми процесуального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким, визначеним на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Реалізації права на позов передує порушення, невизнання чи оспорення права. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина третя ст.152 ЗК України). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України). Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 ЗК України). Стаття 1 Закону України «Про оренду землі», передбачає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає поняття договору оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України). Громадяни-власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону (абзац перший Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення Договору оренди земельної частки (паю)). Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом (абзац другий Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час оформлення права власності на земельну ділянку). Словосполучення «переукладення договору», яке вживається у розділі IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», слід розуміти як укладення нового договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), з урахуванням необхідних змін у предметі оренди відповідно до юридичного статусу виділеної на місцевості земельної ділянки, і як внесення змін до договору оренди земельної частки (паю) з метою його приведення у частині предмета оренди у відповідність з юридичним статусом виділеної на місцевості земельної ділянки. Інші умови договору оренди, за виключенням тих, які стосуються предмета оренди, можна змінити виключно у випадках, передбачених самим договором або за домовленістю сторін. Приписи розділу IX «Перехідні положення» Закону №161-XIV є імперативними щодо продовження дії відповідного договору оренди земельної частки (паю) на тих самих умовах, а отримання згоди сторони договору на його переукладення необхідне лише у разі зміни умов раніше укладеного договору. Подібний висновок викладено в пунктах 73-74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 233/2021/19. Стаття 32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Розділ 12 Договору оренди земельної частки (паю) передбачає, порядок зміни умов договору і припинення його дії. Пункти 12.1., 12.2. вказують, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв`язується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної частки (паю) для суспільних потреб або примусового відчуження земельної частки ( з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Але, якщо у зв`язку з ліквідацією юридичної особи права і обов`язки переходять до іншої юридичної особи, то в такому випадку договір продовжує діяти на умовах, передбач цим договором, до моменту його переоформлення на правонаступника. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Пункти 12.3. -12.5. Договору оренди паю передбачають, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною письмовою згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної частки паю яке істотно перешкоджає її використанню; Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну частку (пай) до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Пункт 14.2. Прикінцевих положень договору оренди земельної частки (паю) передбачає, що у разі виділення земельних часток паїв в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право приватної власності на землю, орендодавець (власник) зобов`язаний укласти протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, договір оренди земельної ділянки на умовах, що визначені даним договором. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19 (пункти 58-60, 62, 68, 72-73) зазначено, що вирішуючи спори щодо переукладення або розірвання договору оренди земельної частки (паю) суди мають ураховувати, що зміна юридичного статусу земельної частки (паю) та зміна юридичного статусу власника сертифікату на право на земельну частку (пай) не мають наслідком автоматичне припинення раніше укладеного договору оренди земельної частки (паю), крім випадків, коли сторони передбачили це у договорі. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав \~ \~ \~ \~ у визначений цивільним законодавством спосіб (висновок з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2024 року по справі № 233/3569/19, та пункт 56 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року по справі № 367/2022/15-ц). Таким чином, суд дійшов висновку, що договір оренди земельної частки (паю), не припиняється після виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки власнику земельної частки (паю), зміна власника земельної ділянки, а також зміна основних показників земельної ділянки (після її поділу) не впливає на можливість захисту прав орендаря, а права орендаря за договором оренди земельної частки паю підлягають захисту шляхом визнання переукладеним договіру оренди земельної частки (паю) на тих самих умовах, відтак позовна вимога щодо визнання переукладеним, починаючи з 16.01.2024 року договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що договір оренди земельної частки (паю) №2, укладений 29.09.2016 року між [PERSON] та СФГ «Золота Нива» не припинив своєї дії, його умови обов`язкові для [PERSON] , яка є власником виділеної на основі земельної частки (паю) земельної ділянки кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га. Згідно із частиною 2 ст. 95 ЗК України, ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною. Аналогічні положення містить і частина 2 ст. 16 ЦК України, згідно якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. За частиною 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Встановлено, що договір оренди землі, серія та номер: б/н, від 25.01.2024 року щодо земельної ділянки кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством "Лужецький", запис про інше речове право: 53789906, укладений під час дії договору оренди земельної частки (паю) № 2, укладеного 29.09.2016 року між [PERSON] та СФГ «Золота Нива». Абзац 1, 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Таким чином, суд вважає, що існування договору оренди землі, серія та номер: б/н, укладеного 25.01.2024р. щодо земельної ділянки кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, між ФГ "Лужецький" та [PERSON] , порушує права позивача та не відповідає вимогам законодавства, що є підставою для визнання його недійсним, а в свою чергу визнання недійсним договору оренди землі наведеного вище у відповідності до положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставо для припинення права оренди ФГ "Лужецький" на земельну ділянку кадастровий номер: 3224287200:02:005:0011, площею 3,0863 га, номер запису про інше речове право: 53789906, відтак позовні вимоги в цій частині, а саме визнання договору оренди землі від 25.01.2024р. недійсним та припинення права оренди ФГ «Лужецький» слід задовольнити. Враховуючи вищевикладене,\~дослідивши та\~оцінивши докази\~по справі\~в їх\~сукупності,\~суд дійшов\~висновку про наявність у позивача порушеного права відповідачами, оскільки позивач надав належні, допустимі і достатні докази на підтвердження порушення його прав, зокрема наявність: зареєстрованого договору оренди земельної частки (паю) №2 від 29.09.2016 року укладеного позивачем, строк дії якого не закінчився; сформованої земельної ділянки відповідача; наявність договору оренди землі від 25 січня 2024 року, укладеного між відповідачами, яким порушено зазначене право оренди позивача, відтак позовні вимоги слід задовольнити. У зв`язку із зверненням з даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 3028 грн. (т. 1 а. с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідачів слід стягнути судовий збір розміром 3028 грн. в рівних частках, тобто 3028 грн. / 2 = 1514 грн., з кожного відповідача.

Outcome: approved