Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Ципліцького Д.О. звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом нотаріусом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти за виконавчим написом нотаріуса у сумі 37 243,68 грн.; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти за виконавчим написом нотаріуса в загальній сумі 4 899, 59 грн., які складаються з 1 175,22 грн. витрат виконавчого провадження та 3 724,37 грн. основної винагороди приватного виконавця; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на користь [PERSON] сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 185551, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за період з 02.12.2020 по 16.06.2021 включно суму у розмірі 28 152,57 грн заборгованість за тілом кредиту, 8 741,11 заборгованість за пенею та плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом, передбачену ст.31 Закону України «Про нотаріат», що загалом становить 37 243,68 грн. За заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянком І.А. було відкрито виконавче провадження № 68305514 від 21.01.2022 по виконанню виконавчого напису. 26.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/5822/24 (провадження №2/643/3128/24) від 25.09.2024 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №185551, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 37243,68 грн. З відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на адвокатський запит від 05.12.2024 № 551802 вбачається, що станом на 05.12.2024 в межах виконавчого провадження з доходів боржника стягнуто кошти на загальну суму 42 143,27 грн. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 42 143,27 грн. з даних коштів перераховано 1 175,22 грн. в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 3 724,37 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 37 243,68 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням, які перераховано на рахунок стягувача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»). У зв`язку з тим, що виконавчий напис, за яким було здійснено стягнення визнано таким, що не підлягає виконанню, то стягненні кошти у сумі боргу 37 243,68 грн., 1 175,22 грн. витрат виконавчого провадження та 3 724,37 грн. основної винагороди приватного виконавця є такими, що були безпідставно набуті та підлягають поверненню [PERSON] . На підставі викладеного, позивач звернувся до суду із даним позовом. 02.01.2025 представником відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. адвокатом Юхименко Ю.Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому останній прохає відмовити у задоволенні позовної заяви в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти за виконавчим написом нотаріуса в загальній сумі 4 899,59 грн., які складаються з 1 175,22 грн. витрат виконавчого провадження та 3 724,37 грн. основної винагороди приватного виконавця та стягнути з позивача на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. 4500,00 грн. витрат на професійну правничу допомог, посилаючись на те, що витрати виконавчого провадження у розмірі 1 175,22 грн. та основна винагорода приватного виконавця у розмірі 3 724,37 грн. у рамках виконавчого провадження № 68305514 стягнуті на підставі відповідних постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. Проте, зазначені постанови приватного виконавця не оскаржувалися позивачем у порядку, встановленому чинним законодавством, не скасовані та дії приватного виконавця щодо винесення зазначених постанов не визнані протиправними. У даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця грошових коштів у сумі 4 899,59 грн., пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа та відповідає нормам ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Суду не надано підтверджень, що будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження позивачем оскаржувались та були визнані незаконними. При виконанні професійних обов`язків, визначених законодавством України, приватний виконавець не мав передумов для звільнення позивача від сплати витрат виконавчого провадження. Підставою для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника є факт понесення таких витрат приватним виконавцем для організації та проведення виконавчих дій, а тому відшкодування приватному виконавцю понесених ним витрат не ставиться у взаємозалежність із визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Стягнення за рахунок приватного виконавця грошових коштів, отриманих останнім як основна винагорода приватного виконавця не є безпідставно набутими, оскільки підставою набуття коштів є чинна постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Приватний виконавець проводив виконавчі дії в межах виконавчого провадження, зокрема і примусове стягнення з позивача коштів, до часу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто діяв в межах наданих Законом України «Про виконавче провадження» повноважень. 23.01.2025 представником позивача Ципліцьким Д.О. подано відповідь на відзив у якому представник зазначає, що виконавчий напис №185551, який було визнано таким, що не підлягає виконанню заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/5822/24 (провадження № 2/643/3128/24) від 25.09.2024, було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., 16.06.2021. Про цей факт [PERSON] нічого не було відомо на той момент. 21.01.2022 приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Подолянком І.А. було відкрито виконавче провадження № 68305514, 02.05.2023 приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №68305514. Більш ніж рік відповідач не вживав жодних заходів для примусового стягнення боргу. 04.06.2024 до Московського районного суду м. Харкова було подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якому відповідача було залучено до участі у вказаній справі в якості третьої особи. З 04.06.2024 приватний виконавець Нордіо В.В. знав про те, що виконавчий документ оскаржується в судовому порядку. Своїм правом на подачу пояснень в рамках тієї справи не скористався. 25.09.2024, в день ухвалення судом рішення, про що достовірно знав приватний виконавець Нордіо В.В., останній списав з банківського рахунку [PERSON] грошові кошти за виконавчим написом нотаріуса, який в цей же день було визнано судом недійсним, що свідчить про умисел відповідача на порушення прав позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 13.12.2024 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, задоволено клопотання про витребування доказів. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №185551 від 16.16.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянком І.А. 21.01.2022 було відкрито виконавче провадження № 68305514 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 37243,68 грн. 02.05.2023 зазначене виконавче провадження, на підставі постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження, було прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. 05.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] , що вбачається з інформації про виконавче провадження за № 68305514 від 06.12.2024 (а.с.04-14). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2024, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 185551, виданого 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 37243,68 грн. закінчене підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі. В постанові про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2024 зазначено, що на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти у сумі, достатній для повного погашення заборгованості за виконавчим документом, сплати основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (а.с.15). У відповіді на запит від 05.12.2024 за вих. № 551802 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Нордіо В.В. перебувало виконавче провадження № 68305514 з примусового виконання виконавчого напису № 185551, виданого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 37 243,68 грн. 26.09.2024 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Станом на 05.12.2024 в межах виконавчого провадження з доходів боржника стягнуто кошти на загальну суму 42 143,27 грн. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 42 143,27 грн. з даних коштів перераховано: 1175,22 грн.- в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 3724,37 грн.- в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 37243,68 грн.- в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням (та перераховано на рахунок стягувана ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (а.с.17). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.05.2024 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а.с.16). Заочним рішенням\~Московського районного\~суду м.\~Харкова від\~25.09.2024\~по справі\~№ 643/5822/24\~(провадження\~№2/643/3128/24)позов адвоката Ципліцького Д.О., який діє в інтересах [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 185551, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 37243,68 грн. Рішення набрало законної сили 25.11.2024 (а.с.18-20). Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. З матеріалів справи вбачається, що на виконання виконавчого напису нотаріуса № 185551 від 16.06.2021 приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 68305514 стягнуто [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» кошти в розмірі 37243,68 грн. Оскільки рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2024, яке набрало законної сили 25.11.2024, визнано виконавчий напис нотаріуса № 185551 від 16.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, кошти, які були стягнуті з позивача на користь стягувача (відповідача) товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»), внаслідок такого виконавчого напису, стягнення яких підтверджено належними та достовірними доказами, підлягають поверненню позивачу на підставі ст.\~1212 ЦК України як безпідставно набуті, в розмірі 37243,68 грн. Щодо вимоги про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на користь [PERSON] безпідставно отриманих кошти за виконавчим написом нотаріуса в загальній сумі 4 899, 59 грн., які складаються з 1 175,22 грн. витрат виконавчого провадження та 3 724,37 грн. основної винагороди приватного виконавця, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів. Частиною 2 ст. 74\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. З наведених норм права вбачається, що Законом України\~«Про виконавче\~провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 по справі № 201/8493/18. Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати витрат виконавчого провадження є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого приватний/державний виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до матеріалів справи на час здійснення виконавчих дій, виконавчий напис, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 185551, не був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог\~ст. 77-78 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в позовній заяві не зазначено та не надано доказів, що дії державного виконавця, чи постанови про стягнення витрат виконавчого провадження були оскаржені ним і як наслідок, визнані в цій частині неправомірними. Аналізуючи вищенаведене, позовні вимоги в цій частині, а саме стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на користь позивача коштів за виконавчим написом нотаріуса в загальній сумі 4 899,59 грн., яка стягнута з [PERSON] як витрати виконавчого провадження, не може вважатись безпідставною набутою в розумінні ст. 1212 ЦК України, оскільки, вона була стягнута на підставі та відповідно норм Закону України «Про виконавче провадження». Висновки суду в цій частині узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів, а саме в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» на користь [PERSON] безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса у сумі 37 243,68 грн. Щодо розподілу судових витрат заявлених представником відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. адвокатом Юхименко Ю.Ю. у відзиві на позовну заяву, в якому представник відповідача прохав стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., суд зазначає таке. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. 1 та п.3 ч. 1 ст. 133, ч.ч.1.3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною 1\~ст.\~141\~ ЦПК\~України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пункту 2 частини 2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір про надання правничої допомоги від 27.12.2024 укладений між адвокатським об`єднанням «ДЕНАЛІ» та приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В.; протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2024; акт № 1 прийому передачі наданих послуг від 27.12.2024 у відповідності до якого вартість послуг за складання відзиву у справі № 643/15462/24 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом нотаріусом складає 4500,00 грн. за 3 год. наданих послуг адвокатом; рахунком на оплату правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 27.12.2024; платіжною інструкцією № 94248 від 27.12.2024 відповідно до якої приватний виконавець Нордіо В.В. сплатив АО «ДЕНАЛІ» 4500,00 грн., призначення платежу оплата рахунку № 1 від 27.12.2024 щодо надання правової допомоги за Договором від 27.12.2024 по справі № 643/15462/24 ВП № 68305514 Оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на користь [PERSON] безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса в загальній сумі 4 899, 59 грн. відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України мають бути покладені на позивача, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені відповідачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на позивача у заявленому розмірі 4500,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно частці задоволених позовних вимог у розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial