Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-10 00:00:00

позивач Гурівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , у якому (позові) просили: - відібрати дітей без позбавлення батьківських прав: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] ; - відібрати дитину без позбавлення батьківських прав: [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] - передати дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області для подальшого влаштування; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь осіб або установ, у яких будуть перебувати та утримуватись діти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до виповнення повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на користь осіб або установ, у яких буде перебувати та утримуватись дитина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до виповнення повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] має 5 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Старший син [PERSON] , проживає разом з бабою [PERSON] з 20.04.2010 та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] з 2017 року проживає разом зі своїм батьком [PERSON] . Разом з матір`ю проживають троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] та [PERSON] записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Батьком [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Гурівської сільської ради через ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків з 27.07.2021. За період перебування дітей на обліку, посадовими особами служби у справах дітей неодноразово проводилася робота з матір`ю, щодо виконання нею батьківських обов`язків, мати зловживає алкогольними напоями, умови проживання для дітей створені частково, запасу продуктів харчування немає, присадибна ділянка не обробляється, заросла чагарниками, більшість шибок у вікнах будинку відсутні. Мати працює посезонно і цілий день її немає вдома, але кошти, які вона заробляє, вона витрачає здебільшого на сплату штрафів за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків та на власні потреби, діти часто ходять на заробітки, щоб заробити собі гроші на харчування, займаються бродяжництвом по селу та часто ночують у сторонніх людей. 13.07.2024 до начальника служби у справах дітей Гурівської сільської ради [PERSON] о 2 годині ночі, надійшло повідомлення від жительки села Бокове про те, що неповнолітній [PERSON] , у стані алкогольного сп`яніння спить на дорозі по [ADDRESS] . Було прийнято рішення викликати поліцію та швидку допомогу для з`ясування всіх обставин, в результаті дитину було доставлено до Долинської міської лікарні у невідкладному стані. Під час спілкування з мамою встановлено, що вона не володіла інформацією, де перебував її син [PERSON] о 2 годині ночі і чому він був у стані алкогольного сп`яніння. Зі слів односельців [PERSON] та [PERSON] , дуже часто не ночують вдома, схильні до крадіжок та бродяжництва, мають шкідливі звички іноді і [PERSON] беруть із собою, або й залишали його на сторонніх людей. Комісією було складено акт рівня безпеки дітей та запропоновано матері влаштувати дітей до дитячого відділення Долинської лікарні для проведення медичного обстеження, мати погодилася і дітей було доставлено до лікарні. 16.07.2024 було прийняте рішення Виконавчого комітету Гурівської сільської ради «Про відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] ». Сім?я [PERSON] тричі перебувала під соціальним супроводом: з 12.08.2021 по 15.08.2022, з 20.02.2023 по 20.02.2024, з 20.03.2024 по теперішній час. Протягом цих періодів [PERSON] періодично наводився лад в помешканні, проте мати не дотримувалася санітарно-гігієнічних вимог постійно, тому часто у будинку було брудно. Електропостачання у будинку відновлено, постійно проводиться робота з матір`ю, щодо запобігання виникнення боргу за спожиту електроенергію, однак сім`я має великий борг за спожитий природній газ і мати не виявляє бажання його оплатити, щоб запобігти відключенню. Робота з матір`ю щодо запобігання бродяжництва дітей результату не мала, [PERSON] не дослухалася до порад, настанов та прохань фахівця із соціальної роботи, не завжди розпочинала пошуки дітей та не проявляла ініціативу у даному питанні, постійно звинувачувала дітей, що вони її не слухають. Особливих зусиль мати не докладала і в питаннях організації дозвілля дітей, залучення їх до сімейних справ, до відвідування спортивних секцій та гуртків у школі, не завжди контролювала відвідування донькою [PERSON] навчального закладу, сином [PERSON] дошкільного закладу. Неодноразово з матір`ю та дітьми обговорювалися наслідки такої поведінки, мати не поновила свідоцтво про народження сина [PERSON] , так як воно зіпсоване і відповідно не виготовила дитині паспорт, хоча не одноразово з цією метою їздила до м. Долинська і мала для цього кошти. [PERSON] має напружені відносини із сином [PERSON] , через вживання алкоголю та зневажливого ставлення до дитини мати не має у Назара авторитету. Впродовж соціального супроводу, коли діти були вдома самі або бродяжили, фахівець із соціальної роботи неодноразово розшукувала [PERSON] , в селі і знаходила її у стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] офіційно працевлаштувалася на роботу з 01.04.2024, з її слів, робочий день з 08:00 до 17:00, тому вона не має часу обробити присадибну ділянку, тому город залишився не посаджений та обріс чагарниками, так як і більша частина прибудинкової території. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків відносно трьох своїх дітей, передбачено статтями КУпАП. За місцем проживання [PERSON] харектеризується негативно, за місцем роботи - позитивно. [PERSON] та [PERSON] є учнями навчальних закладів. За характеристиками на дітей їх мати недостатньо приділяє увагу дітям. Батько [PERSON] - [PERSON] не проживає разом з дитиною, не займається його вихованням і не цікавиться його життям. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв. Ухвалою від 06.09.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Інші заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили. Ухвалою від 18.12.2024 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Крім того зазначеною ухвалою задоволено клопотання позивача про допит свідка. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, - до суду не з`явився, про причини неявки не повідомляв, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання на підставі наявних у суду матеріалів справи. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовну заяву обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у ній, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Надали оновлені дані про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Крім того повідомили, що наразі у іншому суді розглядається кримінальне провадження щодо можливого зґвалтування старшої дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила не відбирати у неї дітей. На питання щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно їх сина [PERSON] пояснила, що батько вихованням сина не займається і допомоги їй у його вихованні не надає. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , [INFO] , який працює інспектором з питань праці, цивільного захисту та громадського поряду Гурівської сільської ради, повідомив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] , як із батьками дітей, які опинились у складній життєвій ситуації з якими він працював, та знає їх як односельчан. Надав покази про те, що [PERSON] вже тривалий час проживає у с. Бокове, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, у тому числі у «притонах». З урахуванням складної ситуації у її сім`ї їй допомогли купити хату, але вона її покинула та поїхала. Згодом коли вона повернулась їй допомогли придбати інший будинок. Всі хати, у які вона вселяється приходять у занедбання. З цього приводу з нею неодноразово проводились бесіди, але все марно. Часто траплялися випадки, що діти не ходили до школи. Діти [PERSON] та [PERSON] часто не знаходяться вдома й останнім часом беруть з собою малолітнього [PERSON] . Діти лазять по хатах, але не крадуть, а шукають щось поїсти. Коли відвідував місце проживання сім`ї, то виявив, що [PERSON] спить на панцирному ліжку без матрацу, бо, як пояснила мати мочиться у вісні. Надходили звернення від односельчан про те, що діти не дома і тоді вони їх знаходили у будинку, де живуть двоє 30-ти річних хлопців, які «розумово не здорові», там діти вживали алкоголь. Також повідомив, що наразі розглядається кримінальна справа про сексуальний злочин щодо [PERSON] . Зазначив, що вважає, що дітям не буде добре матір`ю, бо вона не виправляється. При цьому повідомив, що [PERSON] роботяща, але поза роботою п`є. Також повідомив, що [PERSON] взагалі не виконує батьківські обов`язки щодо свого сина [PERSON] . Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , [INFO] , яка проживає у с. Бокове, повідомила, що знає [PERSON] , [PERSON] та їх дітей як односельчан. Надала покази про те, що [PERSON] взагалі не дивиться за своїми дітьми. Донька [PERSON] тринадцятирічна [PERSON] ночує у хаті з чужими чоловіками старше 30 років. Одного разу вранці вона знайшла у своїй машині [PERSON] , який спав у стані алкогольного сп`яніння. А через рік хлопця знайшли сплячого у стані алкогольного сп`яніння на узбіччі дороги і викликали йому швидку. З цього приводу телефонували [PERSON] , але вона сказала, що їй все одно, що з ним та де він. Допитана у судовому засіданні у якості свідок [PERSON] , [INFO] , яка проживає у с. Бокове, та є старостою Боківського старостинського округу повідомила, що знає [PERSON] , [PERSON] та їх дітей як односельчан. Надала покази про те, що відносно [PERSON] постійно порушуються справи про притягнення її до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, оскільки діти періодично не проживають вдома - тікають з дому та прогулюють школу. З [PERSON] постійно проводяться бесіди на яких вона завжди обіцяє виправитися, але повторюється знову. На неї постійно надходять скарги від жителів села. [PERSON] веде поганий спосіб життя, випиває, не проживає з дітьми, не приймає участі у їх вихованні. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , [INFO] , який проживає у с. Ганівка, є депутатом Гурівської сільської ради, повідомив, що знає [PERSON] як односельчанку. Надав покази про те, що [PERSON] працює на парниках у ТОВ «МОЯ ДАЧА». Вона дуже гарна працівниця і по місцю роботи характеризується виключно позитивно, вона мати одиначка та піклується про своїх дітей. Випадки неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків йому не відомі. Заслухавши представників позивача, відповідача [PERSON] , допитавши свідків та дослідивши письмові докази у справі і з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем з приводу невиконання зобов`язань за договорами. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] має, крім інших, дітей: - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00046132358 від 23.07.2024 батьком [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . Запис про батька внесено на підстав ст. 126 СК України. За даними витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00046133135 та № 00046132764 від 23.07.2024 відомості про батька [PERSON] та [PERSON] внесено на підстав ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. За даними акту обстеження умов проживання від 15.07.2024 мати та діти проживають за адресою: [ADDRESS] . У ході обстеження умов проживання сім?ї встановлено, що умови проживання для дітей створені частково, запасу продуктів харчування немає, присадибна ділянка не обробляється, заросла чагарниками, більшість шибок у вікнах будинку відсутні, вхідні двері до будинку не зачиняються. Дитячій одяг та взуття у дуже занедбаному стані. За даними акту проведення 16.07.2024 оцінки рівня безпеки дитини, складеного щодо [PERSON] : до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 внесено відомості за попередньою кримінально-правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 152 КК України; дитина має зовнішні ознаки недогляду, занедбаності; дитина бродяжить, ходить по людях і заробляє собі кошти на їжу; мати не завжди знає де знаходиться її дитина; дитина виявлена у стані алкогольного сп?яніння 13.07.2024; наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням; будинок де проживає дитина потребує ремонту. Коментар спеціаліста за результатами проведеної оцінки: дитину необхідно вилучити так як йому загрожує небезпека через ухилення матері від виконання обов?язків. Висновок щодо рівня безпеки дитини: дуже небезпечно, негайне відібрання дитини у батьків, інших законних представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною. За даними акту проведення 16.07.2024 оцінки рівня безпеки дитини, складеного щодо [PERSON] : дитина має зовнішні ознаки недогляду, занедбаності; дитина бродяжить, ходить по людях і заробляє собі кошти на їжу; мати не завжди знає де знаходиться її дитина; наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням; будинок де проживає дитина потребує ремонту. Коментар спеціаліста за результатами проведеної оцінки: дитину вилучено з сім?ї через загрозу життю та здоров?ю та відправлено на проведення медичного обстеження. Висновок щодо рівня безпеки дитини: дуже небезпечно, негайне відібрання дитини у батьків, інших законних представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною. За даними акту проведення 16.07.2024 оцінки рівня безпеки дитини, складеного щодо [PERSON] : дитина має зовнішні ознаки недогляду, занедбаності, зокрема, низький рівень гігієни дитини у зв?язку із недоглядом та занедбаністю, дитина одягнута в брудний одяг, дуже часто під час відвідування [PERSON] був брудний та одягнений не по сезону; дитина часто залишається зі сторонніми людьми; дитину часто доглядають сусіди або інші жителі села; наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням; будинок де проживає дитина потребує ремонту. Коментар спеціаліста за результатами проведеної оцінки: дитину вилучено з сім?ї через загрозу життю та здоров?ю та відправлено на проведення медичного обстеження. Висновок щодо рівня безпеки дитини: дуже небезпечно, негайне відібрання дитини у батьків, інших законних представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною. Рішенням виконавчого комітету Гурівської сільської ради «Про відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] » від 16.07.2024 № 69 було вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] у зв?язку із загрозою їх життю та здоров?ю. Відповідно до довідки Гурівської сільської ради № 387/14/3-31 від 18.07.2024 [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . За змістом характеристики Гурівської сільської ради № 40/14/3-35 від 18.07.2024 [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Вела і веде аморальним спосіб життя, легковажна, безвідповідальна, схильна до вживання алкогольних напоїв, сім`я проживає в антисанітарних умовах, неодноразово надходили скарги від жителів села, що діти залишаються на цілий день без догляду дорослих, в громадських місцях поводиться посередньо. [PERSON] працює на посаді підсобного працівника ТОВ «МОЯ ДАЧА» з 01.04.2024, що підтверджується довідкою товариства від 10.01.2025. За змістом характеристики ТОВ «МОЯ ДАЧА» від 19.07.2024 [PERSON] сумлінно та відповідально ставиться до покладених на неї обов`язків по вирощуванню, догляданню та збиранню врожаю овочевих культур. Завжди дисциплінована та пунктуальна, вчасно приходить на роботу, дотримується трудової дисципліни та правил техніки безпеки на підприємстві. За період роботи жодних нарікань з боку керівництва [PERSON] не мала. Працівниця легко знаходить спільну мову з колегами, користується повагою в колективі і завжди готова допомогти іншим, складає приємне та позитивне враження. За змістом характеристики Гурівської сільської ради № 41/14/3-35 від 18.07.2024 [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони. Схильний до вживання алкогольних напоїв. За змістом характеристики КЗ «Бобринецька спеціальна школа КОР» на учня 9-А класу [PERSON] , 2009 р.н., його мати [PERSON] іноді підтримує телефонний зв`язок з класним керівником та вихователями, та загалом рідко цікавиться успішністю, поведінкою, емоційним станом, житлово-побутовими умовами сина, інформацією про батька [PERSON] , [PERSON] , адміністрація школи не володіє зовсім. За змістом характеристики Ганнівської філії КЗ «Боківський ліцей Гурівської сільської ради» на ученицю 7 класу [PERSON] , 2011 р.н., її мати [PERSON] не достатньо приділяє увагу доньці, трапляються випадки, коли [PERSON] не ночує вдома. Згідно з направленнями служби у справах дітей Гурівської сільської ради від 19.07.2024 № 113/10.01-11, 114/10.01-11, 115/10.01-11 дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було направлено до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Гурівської сільської ради «Про доцільність відібрання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав» від 26.07.2024 № 03-13/1579/1, - з метою захисту прав та інтересів дітей, запобігання бездоглядності та безпритульності, орган опіки та піклування сільської ради, вважає за доцільне звернутися з позовною заявою до Долинського районного суду, щодо відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. За змістом зазначеного висновку - 13.07.2024 до начальника служби у справах дітей Гурівської сільської ради [PERSON] о 2 годині ночі, надійшло повідомлення від жительки села Бокове про те, що неповнолітній [PERSON] , у стані алкогольного сп`яніння спить на дорозі по вул. Покровській. Було прийнято рішення викликати поліцію та швидку допомогу для з`ясування всіх обставин, в результаті дитину було доставлено до Долинської міської лікарні у невідкладному стані. Під час спілкування з мамою встановлено, що вона не володіла інформацією, де перебував її син [PERSON] о 2 годині ночі і чому він був у стані алкогольного сп`яніння. Зі слів односельців [PERSON] та [PERSON] , дуже часто не ночують вдома, схильні до крадіжок та бродяжництва, мають шкідливі звички іноді і [PERSON] беруть із собою, або й залишали його на сторонніх людей. Комісією було складено акт рівня безпеки дітей та запропоновано матері влаштувати дітей до дитячого відділення Долинської лікарні для проведення медичного обстеження, мати погодилася і дітей було доставлено до лікарні. За даними відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (лист-довідка від 10.01.2025 № 599/111-2-25) [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 2, ч. 3 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» (27.03.2023, 27.09.2023, 22.11.2023, 01.08.2024, 27.09.2024): ч. 1, ч. 2 ст. 178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді» (27.10.2023, 23.11.2023, 26.02.2024). За змістом характеристики за підписами сусідів та мешканців села Бокове (18 осіб) на [PERSON] від 17.12.2024, остання зарекомендувала себе з позитивної сторони, скарги від сусідів відсутні, вона працьовита, ввічлива, позитивно ставиться до оточюючих, в побуті доброзичлива, займається піклуванням та вихованням дітей, у зловчиванні алкогольними напоями та наркотичними засобами не помічена. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 1 - ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з п. 2 - п. 5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: - по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; - по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини, зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч. 1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Вирішуючи питання про відібрання дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] та [PERSON] у батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, суд виходив з того, що умови у яких наразі опинилися діти, у зв`язку із неможливістю батьків забезпечити їм безпечні умови існування та розвитку, - вже призвели до випадків вживання [PERSON] алкогольних напоїв, відвідування [PERSON] , [PERSON] місць проживання сторонніх осіб, у тому числі із [PERSON] , залишення [PERSON] на ночівлю не вдома, випадків невідвідування дітьми навчальних закладів. Крім того, наразі не завершено судовий розгляд кримінального провадження, щодо можливого злочину проти статевої недоторканості дитини. Зазначені обставини, окрім досліджених письмових доказів також підтверджені показами допитаних судом свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] , у частині належного виконання [PERSON] батьківських обов`язків, та змісту наданої відповідачем [PERSON] характеристики на неї мешканців села, оскільки дані, які містять ці джерела доказів діаметрально протилежні встановленим судом обставинам щодо батьківського піклування та умов виховання дітей та на переконання суду не відображають реального рівня виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків. За цих встановлених обставин відношення батьків до виховання дітей суд дійшов висновку про нагальну необхідність вжиття тимчасового заходу у вигляді відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав з метою їх правомірного вилучення з умов, які є небезпечними для їх життя, здоров`я і морального виховання. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що відібрання дітей від батьків без позбавлення останніх батьківських прав, за встановлених судом обставин, відповідає найкращим інтересам дітей. Тлумачення ст. 4, ч. 1 ст. 170 СК України дає змогу дійти висновку про те, що у разі неможливості (у тому числі, на час пред`явлення позову і вирішення справи) передати дитину родичам, то дитина передається органу опіки та піклування для вжиття заходів щодо захисту особистих та майнових прав дитини й забезпечення тимчасового влаштування дитини. Зазначене повністю узгоджується із положеннями ч. 4 та ч. 5 ст. 167 СК України, згідно з якими, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Подібних правових висновків дійшов Касаційний цивільний суду у складі Верховного Суду у постанові від 01.04.2020 у справі № 473/1555/19, провадження № 61-22786св19. Таким чином за відсутності заяв баби та/чи діда, повнолітніх брата та/чи сестри, інших родичів дітей, мачухи, вітчима суд дійшов висновку про доцільність при встановленій наявності правових підстав для передачі дітей на опікування органу опіки та піклування Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області для подальшого влаштування. Разом з тим, суд зауважує, що відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей чи дитини, при цьому суд керується інтересами дитини (ч. 3 ст. 170 СК України). Щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі зазначеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, не перебування батьків у фактичних шлюбних відносин та проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, під час розгляду справи, з урахуванням умов ч. 1 ст. 182 СК України та наявних у справі доказів, не встановлено наявності обставин, які б свідчили про не можливість відповідачів сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, визначеному позивачем, - суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, що ґрунтуються на вимогах законодавства, яке регулює сімейні відносини, у зв`язку з чим такі вимоги підлягають задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту інтересів дітей. Отже, з відповідачів слід стягнути аліменти на користь осіб або установ, у яких будуть перебувати та утримуватись діти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та інших учасників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені у судовому засіданні та зазначені ними у заявах по суті справи та інших процесуальних заявах, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на суб`єктивному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судових збір», та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. (сума судового збору за двома вимога: про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав; стягнення аліментів на утримання дітей) (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судових збір»), слід стягнути у рівних частинах з відповідачів у дохід держави.

Outcome: approved