Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-30 00:00:00

У серпні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Ляр Д.Ю. звернулося до суду з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 15.06.2020 року у розмірі 35785,01 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 15.06.2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі цієї анкети-заяви [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку тип «Універсальна» № [NUMBER] строком дії - 01/23, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 32\~000 грн. Відповідачка після отримання картки за умовами кредитного договору здійснила дії щодо її активації, користувалася карткою та отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, про що свідчить виписка по рахунку. [PERSON] зобов`язалася сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 28.07.2024 року має заборгованість у розмірі 35785,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 31531,49 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4253,52 грн. В позовній заяві міститься клопотання розглянути справу за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21.08.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у загальному позовному провадженні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01.11.2024 року закінчено підготовче провадження, і справа призначена до розгляду по суті. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася повторно, повідомлялась про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.ст. 247, 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 15.06.2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі цієї анкети-заяви [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку тип «Універсальна» № [NUMBER] строком дії - 01/23, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 32\~000 грн. У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] підписанням цієї заяви підтвердила укладання договору про надання банківських послуг та зобов`язалась виконувати його умови. Відповідачка після отримання картки за умовами кредитного договору здійснила дії щодо її активації, користувалася карткою та отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, про що свідчить виписка по рахунку. [PERSON] зобов`язалася сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого згідно з наданим банком розрахунком станом на 28.07.2024 року має заборгованість у розмірі 35785,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 31531,49 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4253,52 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України\~\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~. Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку [PERSON] , яка свідчить про тривалий час користування відповідачкою наданим кредитом, є належним доказом щодо наявності заборгованості відповідачки за тілом кредиту та процентами. Між тим суд не в повному обсязі погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості по кредиту, виходячи з наступного. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції,\~чинній на\~момент виникнення\~спірних правовідносин,\~розмір процентів\~та порядок\~їх сплати\~за договором\~визначаються в\~договорі залежно\~від кредитного\~ризику,\~наданого забезпечення,\~попиту і\~пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), яку суд застосовує до виниклих правовідносин відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Строк дії картки «Універсальна» № [NUMBER] , виданої на ім`я відповідачки, становив до 01/23, тобто ця картка діяла до 31 січня 2023 року. Строк дії кредитного договору, укладеного між банком та [PERSON] обмежується строком дії вказаної кредитної картки, тому у зв`язку із закінченням строку дії цієї картки 01 лютого 2023 року настав строк виконання зобов`язання відповідачки у повному обсязі. Будь-яких даних про те, що [PERSON] були надані інші картки з подальшим строком дії (строку кредитування), матеріали справи не містять. Згідно наданих доказів, в тому числі й наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором, вбачається, що заборгованість [PERSON] за тілом\~кредиту на\~01.02.2023\~року (кінцевий\~термін дії\~картки)\~складає \~31531,49\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~2789,60\~грн.,\~а всього\~в розмірі\~ 34321,09\~ грн.,\~тому суд\~вважає,\~що \~саме \~ця заборгованість\~підлягає стягненню\~з відповідачки\~ на\~користь банку. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання цього позову пропорційно задоволених вимог в сумі 2323,30 грн.(2422,40 х 34321,09 : 35785,01 = 2323,30).

Outcome: partial